Institució Catalana d'Historia Natural 97 



rracions de dibuix scalaris Dej. y sabulicoía Waltl. Desde les hores 

 ensà s" han batejat encara altres aberracions: la de dibuix Hopfgar- 

 teni Beuth. y las de color viridis Beuth. y cocrulea Beuth. 



Dufour ya descrigué en la diagnosis de la seva C. paliidosa An. 

 Se. phys. VI. 20. 318., totes les aberracions de color y dibuix, per 

 lo tant, lo millor es anomenar à cada individuu senzillament C. pa- 

 hidosa Duf., sòls els altres noms han devingut sinònims! 



Veus aqui els noms especials : 



Els exemplars bronzejats, tot lo més lleugerament verdosos en 

 lo cay y escut del coll, ab les màcules completament separades = C 

 paludosa Duf. 1. c. tipo f. i. 



Els mateixos ab la forma de dibuix humeral-semicircunflexa ò 

 sia ab les màcules humeral y mitjanes juntes y 1" apical separada, 

 afortunadament no tenen nom especial f. 2. 



Els mateixos exemplars ab la forma de dibuix apical-semicir- 

 cunflexa ó sia ab les màcules apical y mitjane juntes y la humeral 

 separada = a. sabulicoía Waltl. Reis. II. 51. f. 3. 



Els mateixos exemplars ab la forma de dibuix circunflexa ò 

 sia ab les tres màcules reunides = a. Hopfgartcni Beuth. E, N. 

 1890. 92. f . 4. 



Els exemplars verts obscur ab la forma de dibuix humeral-semi- 

 circumflexa = a scalaris Dej. Spec. I. 137. y els mateixos vert 

 clar = a. Dufouri Beuth. E. N. 1890. 92. 



Els mateixos vert clar sobre dibuix variable = a. viridis Beuth. 

 E. N. 1894. 263. 



Els exemplars blavenchs ab dibuix variable = a. cocrulea Beuth. 

 E. N. 1894. 263. 



Afortunadament, també, no hi ha noms especials per els exem- 

 plars verts y blavenchs ab dibuixos de formes en correlació ab els 

 dels bronzejats, per lo tant un nom per tots els verts es a. viridis 

 Beuth., y per tots els blavenchs, a. cocrulea Beuth. 



Sabut qu' el dibuix es excessivament variable per totes las es- 

 pècies del genero Cicindela, tots aqueixos noms per cada aberració 

 son supérfluus, quedant completament d'acord ab el criteri del 

 Dr. W. Ilorn. 



Aqueixa cicindela viu solament en el sud de Fransa y à Espaiía 

 en las costas aprop del mar. Cap de las aberracions transcrites es 

 rassa local, totes elles "s troben juntes y 110 escasses ab el tipo. 



Acjuí à Catalun3•a se la troba desde la segona quincena de 



