Institució Catalana d'Historia Natural i i 



sa part posterior es més fi enciit la separación del metatorax, dificil 

 d' apreciar per causa de la pilositat espesa que cubreix abdós. 



Abdomen. — La part central es més llisa y menys pilosa que les 

 laterals, y à n' ella nos referirem al dir abdomen vcllós, llampí, llis 

 ó puntejat. El derrer segment es esuotat en los çf . Alguns segments 

 presenten en sa vorada fosetes pili feres. (Lam. II, fig. 9). 



Elitres. — Pera 1' estudi d' aquesta part els hem de suposar di- 

 vidits en tres parts: basc, disch y àpex, que junt am la sutura, vo- 

 rada, apicc (estreni de la sutura) y húmcriis (base de la vorada) for- 

 men la topografia del élitre. 



Els elitres son variables per sa forma, coloració, esculptura y 

 adornos. 



La forma pot ser ovalada, si V ample en el disch es major que 

 en la basa : paralcla, si es d' igual ample à la base que al disch. 



La forma del àpex pot ésser aguda si acaba 1' àpice punxegut ó 

 obtús si es arrodonit. 



La coloración y les taques depenen de la puiíctuació. Tot 1' élitre 

 es puntejat ó granulat menys en les taques que son llises y transpa- 

 rentes, ó menys opaques que '1 reste del élitre. El fondo es d' un 

 color y la puntuación es sempre d' un altre, per lo que la coloració 

 total dependrà del predomini del color del fondo ó del de la pun- 

 tuació. 



Aquesta es generalment més forta junt à la base y sutura, pre- 

 sentant, en les espècies catalanes, tot lo més alguns pels dispersos. 



Per la coloració se fornien les variacions següentes. 



Les taques ó dibuixos se presenten blanchs sobre la coloració del 

 élitre, podent ésser de tres classes. 



PuNTS_, arrodonits ó poligonals, essen ses dos dimensions princi- 

 pals aproximadament iguals. 



