Institució Catalana d'Historia Natural 



27 



un xich prim, no molt més ample que llarch; en les Ç es molt 

 poch, casi gens aprimat, més ample que llarch. 



Epipleures dels húmerus, metàliques ; elitres amb una faixa al 

 disch y dos lúnules à voltes dividides. 



Aquesta espècie presenta moltes variacions, formant algunes 

 sub-especies ó varietats que à sa volta comprèn gran nombre d' abe- 

 rracions. 



Sub-especies.. 



Tarses d' igual 

 llarch que les tí- 

 bies aproxima- 

 dament 



Poch ó gens 

 marginal la taca 

 discal 



Lúnula hume- 



ral sensera . . híbrida L 



Lúnula r o m - 



puda ó sols 



unida per un 



tras prim .... riparia Dej . 



Banda discal molt marginal, 



moltes vegades form. circunfle- 



xes y semicerconflexes Sahlbergi Fisch. 



Làm. IV, fig. 3 b. 



Tarses mes cuits que les tibies marititna Dej. 



Làm. IV, fig. 3 c. 



D' aquestes quatre sub-especies ó varietats verdaderes, tenen una 

 àrea de dispersió com segueix. 



hibrida, L. — Tot Europa, desde Espanya fins à la Sibèria, però 

 pels plans y montanyes baixes. 



riparia, Dej. — Pròpia de les regions sub-alpines de les altes mon- 

 tanyes : Pirineus, Alpes y Càucasus. 



Sahlbergi, Fisch. — Sud de Rusia, desde '1 Dnieper à les estepes 

 Kirguis. 



maritima, Dj.^^Costes marítimes. 



De les quatre coneixem de Catalunya la riparia, Dej. y tal volta 

 maritima (segons creyém, nostre amich en Ferrer y Vert n' ha tro- 

 vada una que no hem pogut veure). No fora estrany que 's trovés 

 també la hibrida, tipus en algun lloch no explorat encara. 



Essent les verament determinades les riparia, anem à donar els 

 quadres de variacions de les mateixes. 



Variacions 

 de color. , . 



í Labrum y mandíbules negres ó 

 \ molt fosques, palpes de color 

 i típích 



Cadevallt Ferrer 



