35 Institució Catalana d'Historia Natural 



superiors apenes visible ó desapareguda del tot, la de les ales infe- 

 riors, en alguns exemplars bastant atrofiada, axis com també les 

 taques roges marginals). 



Aquesta forma del Sud Oest d' Europa, es molt comú à Cata- 

 lunya, donchs son en major nombre els exemplars que pertanyen à 

 la mateixa. Encontorns de Barcelona, sobre tot al Tibidabo y ve- 

 sants de Vallvidrera, ahont vola al entorno del Ulex parviflorus y 

 Quercus coccifera. Sta. Coloma de Gramanet, juntament ab el tipo, 

 7-VI-08. Montserrat y moltes altres localitats. Es també abundant 

 à Colliure y al Vernet (de Graslin). 



ab. Cerri, Hb. 



Esculi, Hb. 



(Una taca bruna en 1' anvers de les ales superiors, forma equi- 

 valent à la Lynceus, Hb. de Spini, Schiff.). 



L' havem trobat à St. Llorens, prop Bagà (Alt Bergadà), 12- 

 Vni-07. En les notes inèdites de Cuní y Martorell, la cita de la 

 comarca d' Olot, trobada per Vaireda. Bellier de la Chavignerie, 

 cita la captura al Vernet, de exemplars magnífichs y de una colora- 

 ció enèrgica. 



Acaciae, F. ; Hb. ; O. ; God. 



Juliol 



Fins ara aquesta espècie sols s' ha citat dels Pyrineus Orientals ; 

 Vilafranca de Conflent, Vernet (de Graslin), Bellier de la Chavig- 

 nerie). Coll de la Perxa (O. Struve). Segons Rondou, cat. cit., vola 

 en els matolls de pruneres. 



Genero Callophrys, Billb. 1820 



Rubi, L. ; Esp. ; Hb. ; O. ; God. ; Ruhl. 



ab. Immaculata, Fuchs (revers sense taques blanques). 



var. Borealis, Krul. 



var. Sihirica, Ruhl. (revers més pàlit). 



Cuní y Martorell, cat. 24. i 



Febrer — Avril 

 Espècie molt abundant en totes les localitats primaverals, ab pre- 



