38 Institució Catalana d'Historia Natural 



Genero Chrysophanus, Hb. 1816 



Virgaureae, L. ; Esp. ; Hb. ; O. ; God. ; Frr. 

 Cuní y Martorell, cat. 26. 



Juny — Juliol 



Cuní, en son catàlech, diu referintse à Virgaureae : "En los 

 bosques de Vich, hacia los Pirineos". En aquesta última regió se 

 remonta vers les localitats més elevades, confirmantho Rondou, 

 afegint, apenas baixa dessota 600 metres, elevantse fins à 1600. 

 Revola sobre el Polygonum fagopymm, Sedum àlbum, Lamium 

 origanifolium; en les altures busca els Ruhus idaeus y els diver- 

 sos capítols de Carduus. 



var. Miegii, Vogel. 



(Anvers del mascle puntejat de negre, coloració de la famella 

 més clara que el tipo, ab les taques negres més grosses). 



Segons Rondou, els exemplars més típichs d' aquesta varie- 

 tat procedeixen de la vessant espanyola del Pyrineus. 



Hippothoe, L. ; Esp. ; Kn. 



Eurydice, Rott. ; Esp. 



Chryseis, Bkh. ; Hb. ; O. ; God. ; Frr. ; Wallgr. 



Vall d' Aran, Vn-09. L' únich exemplar que havem vist, 

 procedent d' aquesta localitat, fa transizió, per sos caràcters à 

 la var. Euryhia, O., Eudirice, Hb. ; God. (var. alpina). Aquesta 

 espècie referent à Catalunya, creyem se troba confinada à la serra- 

 lada Pyrinenca. 



Alciphron, Rott. ; Stgr. 



Hipponoe, Esp. ; O. ; Ferr. 



Lampetie, Hb. 



var. Gordius, Sulz. ; Esp. ; Hb. ; O. ; God. ; Frr. 



Cuní y Martorell, cat. 27. 



(Se diferencia del tipo, pel color rogench fonamental del an- 

 vers de les ales, à més, el mascle te un reflexe violat y la famella 

 te les taques negres del anvers més grosses). 



Juny — Juliol 

 L' havem trobat ab freqüència en les vessants occidentals 



