INSTITUCIÓ Catalana d'Historia Natural 119 



La forma tipo v. riparia, com he dit, es pròpia en preferència 

 de l'alta montanya. Es citada, del pirineu, Alpes, Càucaso, Trans- 

 sylvania. Aquí Catalunya, l'he cassada també à S. Llorens de Mo- 

 runys—riberes de! Cardoner— codolar de Vilamala, y n'ha vistes de 

 Tarrasa. 



Els dats esmentats per la a. monticola poden aplicarse igual 

 à la V. riparia de la que's una aberració de color y esculptura, per 

 influenças físicas, probablement degudes al fret. 



Dexant l'alta montanya, la baixa y'l plà de l'interior, per acostar- 

 nos à la costa, trobem, la varietat marítima Lat. et Dej. Aqueixa var 

 es caracterisa: cap y escut del coll, proporcionalment estrets, aqueix 

 últim en la part posterior examplat; elitre, en el mitj poch ample, 

 casi paralel, la major amplitut en lo terç inferior devant de la macula 

 apical, posteriorment troncat al travers y ab la espina final de la 

 sutura, no retirada, ó be posteriorment lleugerament arrodonit ab 

 la espina dèbilment retirada; més ó menys oviforme, posteriorment 

 més arrodonida; carena de la vora exterior del elitre, francament sor- 

 tida, algunes vegades dilatada; granulació sempre ben distincta, 

 fossetes clarament visibles; faixa del mitg dilatada arran, de la vora 

 exterior ab lo gànxol casi ó enterament doblegat en angle recte, la 

 porció que pasa entre la part de màcula lateral y el nucli final, es 

 proporcionalment molt estreta; color bronse-eram ó tot d'^un color 

 castanya obscur; cames dèbils; tarses posteriors mès curts que llurs 

 tibias. 



Aqueixos exemplars, color aram, molt raro un poch verdosos y 

 quan son frescos sovint enterament eram roigos, macula humeral 

 closa, son el tipo=v. marítima Lat. et Dej. Col. Eur. p.52. f. 4. 

 Aqueixa raça ó varietat's troba en la costa: Inglaterra y França à lo 

 llarch del canals, costas del Nort y Orientals; ademés en llochs anti- 

 gament ocupats pel mar, actualment llacs interiors salats. Maig 

 hasta Agost. Son citats de Marsella, Hamburg, Binnb, Halingsdorf, 

 Finnland, Transbaikalien (Beuthin). 



L'exemplar que tinch sota'ls nlls, color eram, es típich v. marí- 

 tima Lat. et Dej.; l'etiqueta diu; Ampurdan Qerona. Encara qu*^el 

 mes de troballa falta, es casi segur que correspon als esmentats y 

 que's troba'n els llochs qu'afecciona à lo llarch de la costa de lle- 

 vant, corresponent à la provincià de Girona. De las tres aberracions 

 de la V. marítima admeses pels autors, podria trobarse aquí 



