i6 Institució Catalana d'Historia Natural 



posats a contribució els elements força valiosos que hi ha escampats 

 arreu, sintetisant-los amb criteri perfectament científic? D'aquesta 

 sort l'enumeració de puestos (geografia) fóra més complerta per a 

 qualques províncies i, àdhuc podria no mancar cap espècie de les que 

 s'han trobat i no's citen. Però fins d'això no'ns és pas fàcil judicar amb 

 prou fonament per la mateixa raó avans dita. 



En la part d'erudició se'ns permetrà també una observació. La 

 etimologia de Hepàtica (pàg. 20), (ino fóra més llògic deduir-la de l'us 

 que's feia, i encara's fa, per a guarir afeccions del fetje, i àdhuc de la 

 color, que presenta lo revers de les fulles tant semblant a'n el de dita 

 glàndula, més que no pas «per la semblança que tenen amb aquesta 

 entranya els tres lòbuls de les fulles»? Si's troban reparos en la nota 

 de la pàgina 46, també s'en poden retraure a'n el terme de comparació 

 aduit. çíPer quina raó's deu escriure Phagopyrum en contes de Fago- 

 pyrumPTsini si's vol derivar del nom del faig, Fagiis, com de l'arrel 

 d'aquest nom xago (fago) menjar, no veiem per quin motiu es tenen de 

 canviar de com els escribí en Tournefort, primer botànic que'ls aplicà 

 tenint en compte que'ls compostos de l'arrel fago s'escriuen amb /, 

 no ph, ni sempre la ^ (f) es trasposa per ph. I posats en lo terrer filo- 

 lògic, pensem que'l canbi d'ortografia en els fascicles vinents (1), pot 

 semblar no prou justificat, tot cas que les «Normes» tenen segurament 

 un caràcter provisional. El jorn que la Flora de Catalunya estigui 

 finida, es notarà encara més lo que podrà tenir-se per certa mena 

 d'inconstancia i incoherència. 



Mes deixades eixes minúcies, que segons es veu pertanyen més al 

 domini de la llingüistica que no pas al de la Fitografia, benvinguda 

 sia la Flora de Catalunya, i pugui son il•lustrat autor gaudir ben 

 aviat del fruit de sos afanys i llarga carrera científica, en la complerta 

 i ràpida publicació d'aquella. 



J. M. DE B. 



(1) V. lo revés de la primera fulla de la portada. 



