Institoció Catalana d' Historia Natural 2 3 



influencia, de la qual sabem, per exemple, que hi ha un grau màxim, 

 un de mínim i l'entremitj (òptim); que les funcions vegetatives en 

 necessiten de determinats; que a l'interior dels texits de la planta hi 

 produex complicades síntesis orgàniques;... desconexén, en cambi 

 en un tot, qual sia la seva condició. 



Se té per axiomàtica la teoria de la variació de l'influxe tèrmic, 

 atesa la perpendicularitat o la oblicuitat amb que els raigs solars in- 

 cideixen sobre dels vegetals: sent aixís que a distancies tan colossals, 

 reduida la terra a un punt en la inmensitat dels espais, se comprèn 

 perfectament que no existeixen pas raigs oblícuus o perpendiculars. 

 La verdadera condició còsmica de la calor es l'aire. Per aónt se co- 

 munica, en efecte la calor, si no es atravessant les capes atmosfèri- 

 ques? Les radiacions tèrmiques no's comuniquen per un espai privat 

 d'aire; contràriament la intensitat de la calor en sa transmisió es 

 trova en proporció directa del gruix de la capa d'aire per que deu 

 comunicar-se. Quan es més gran la queatravessa, per més forta atrac- 

 ció, tenim l'istiu; com que es més petita al passar l'astre rei per l'he- 

 misferi austral, ens vé l'hivern. Semblantment s'expliquen una munió 

 de fenòmens observats en les zones tropicals. Aitals son: lo trovar- 

 se els tons vius de color tant-sols en les parts més enlairades; lo de- 

 creixement característic de la vegetació; la elaboració més activa de 

 la sava; la més gran energia de les plantes medicinals; i, la evolució 

 més ràpida de la vida vegetal. 



Els datos antecedents no són pas inventats. Els cita en lo «Bulle- 

 tin de Qèographie botanique» H. Lévillé, secretari perpetuu de la 

 Academie Internationale de Botanique, com a resultat de nombroses 

 i repetides observacions fetes en diverses montanj^es: Himalaj^a, 

 Ghattes orientals i occidentals, Alpes, Pirineus i altres. Ara se cerca 

 la solució de molts problemes científics fora d'Europa, principalment 

 a l'Asia, i particularment a la Xina, Indostà e Indochina. Per aquesta 

 raó s'es escullií el terrer de Pondiehery, car es un dels punts més 

 xardorosos del món, per a l'estudi de l'acció de la calor solar a través 

 de les capes d'aire, envers la activitat que manifesta en la vida de les 

 plantes. 



JOAQUÍM M.'"^ DE BARNOLA, 5. /. 

 Sarrià, Desembre 1913. 



