Institució Catalana d' Historia Natural 53 



(((jEs formen o nó ci-istalls de glas en l'interior de les plantes a conse- 

 qüència de les mínimes de temperatura?» i «Altra volta les sals potàsiques 

 de Súria)) essent autor d'ambdós trevalls el R. P. Barnola. 



D. Ignasi de Sagarra llegeix una nota sobre alguns lepidòpters diürns de 

 la familia Hesperiidae, nous per a la fauna catalana. 



Sens altra cosa per a tractar, a les dotze i trenta s'aixeca la sessió. 



Es formen o no cristalls de glas en el interior 

 de les plantes a conseqüència de les míni- 

 mes de temperatura? ' ^ 



Les mínimes extraordinàries registrades els primers jorns d'aquest 

 mes em proporcionaren ocasió d'investigar la resposta a la pregunta 

 que serveix d'epígraf a aquesta nota, i que d'ençà molts anys volia 

 cercar per a mi mateix. 



Era la matinada del 2, quan seguint la distribució que'm tinc es- 

 tablerta, sortí al voltant de les vuit per a arrancar unes motes d'esca- 

 rola, part de la racció alimenticia diària amb que peixo una cria de 

 rates blanques, (Mas ratus, L., var. alba) amb objecte de tenir mate- 

 rial per a estudis i observacions biològics; havia fet una glaçada de 

 les fortes; arribo al bancal de les escaroles, m'ajupo per a arrancar 

 una mota, i se'm queda a la mà feta troços, talment com si fos de 

 vidre, o com si vingués de sortir d'un bany d'aire líquit. No cal dir 

 que per tots els punts per aont se trencaren llurs fulles saltaren 

 cristalls de glaç perfectament transparents. La sola observació super- 

 ficial de'ls vegetals glassats ja deixaba entreveure els cristalls, com 

 tumors que haguessin produit una turgescencia exagerada en la epi- 

 dèrmis, en els punts aont s'en eran formats. La impossibilitat de dita 

 formació per causa de circular la sava dins de vasos capilars, i per 

 la densitat i consistència d'aquella, raons aduides per alguns autors, 

 demostra la observació i experiència que no tenen prou fonament. 



(1) V. n. Butlletí de Janer, p. 6. 



