iN-TiTució Catalana d' Historia Natural by 



La tridímíía 



En el meu treball «Minerals de Catalunya», publicat l'any 1910, 

 en Tultim paràgraf, digui que estant-se a punt d'acabar la seva im- 

 presió, tinguí noticia de que podiam afegir aquest mineral a la llista 

 deis trobats a Catalunya: sense que allí'm fos possible donar-ne més 

 detalls: crec que, malgrat el temps transcorregut, es d'interès el 

 donar-los. 



La Tridimita es, com se sap, un raro mineral o forma de quarç, 

 que sols s'ha trobat fins ara en estat microscòpic, formant part d'al- 

 gunes roques: se presenta en plaques exagonals maclades, unes dintre 

 les altres, dos o tres, a lo més. 



El Dr. D. Salvador Calderón, en la seva magistral obra, «Los 

 Minerales de Espatía», la cita com formant part d'unes roques volcà- 

 niques, unes andesites, del «Cabo de Gata», Almeria, com única 

 localitat d'Espanya. 



Com en aquell treball diguérem, el Dr. D. Jaume Almera (al que 

 l'Institució s'envaneix de tenir-lo per soci), amb motiu de'ls seus 

 estudis per a la formació del Mapa geològic de la Provincià de Bar- 

 celona, reculli a Premià de Dalt una mostra d'un porfit quarçòs que 

 s'envià, amb altres roques, per a el seu estudi, al Dr, D. Ramon Adam 

 de Jarza, Profesor de l'Escola d'Inginyers de Madrid, i aquest hi re- 

 conegué tot seguit la tridimita perfectament caracterisada. 



Lo qwe dóna una importància escepcional a la troballa, es que tots 

 els autors amb Mr. de Lapparent, diuen que la tridimita sols se troba 

 en les roques volcàniques i en aquet càs s'ha trobat en una roca 

 eruptiva, essent la primera vegada que succeeix. 



Recordant que, com diuen els autors, la tridimita té el mateix pès 

 específic que'l quarç fós, 2, 2, pot sentar-se l'hipòtesis de que es pro- 

 ducte de fusió natural d'un quarç preexistent, i en aquest supost, rès 

 té de particular que trobant-se en les roques volcàniques, se trobi 

 també en les eruptives o hipabissals, com els pòrfits, per les relacions 

 que tenen de similitut en la seva formació; que essent en ambdues 

 posterior a la de les roques plutòniques o abissals i consolidant-se 

 més a la superfície, esplicaría aital formació de la tridimita amb la 

 seva forma cristal•lina diferenta de la del quarç, per les condicions 

 també en que recristalliçà; de lo que depèn induptablement el dimor- 

 fisme que s'observa en alguns minerals de idèntica composició quí- 

 mica. 



LI. Tomàs. 



Barcelona, Febrer de 1914 



