Institució Catalana d'Historia Natural 87 



millors obres de Lepidopterología al tractar dels Hesperiits, àdhuc 

 en aquelles espècies mes freqüents. 



Aquesta dificultat en el reconeixement de les espècies se feu sentir 

 imperiosament en la confecció de Catàlegs o faunules locals, particu- 

 larment en els països que, com Catalunya, tenen una gran riquesa 

 lepidopterológica poc explorada. 



Els dos trevalls que citen major nombre de Hesperiidae son: El 

 «Catalogo razonado de los Lepidópteros del Principado de Cataluna» 

 de M. Cuní i Martorell, (any 1874), i els «Catàlogos de los insectos 

 encontrados en Catalufía» de M. Martorell i Pena (any 1879). El pri- 

 mer conté 10 espècies i el segon cita ademés el C. morpheus Pall, 

 que posteriorment no hem pogut comprovar sa existència a Catalunya. 

 Als esmentats catàlecs, seguiren algunes llistes locals, aumentant-se 

 el nombre abans indicat amb tres espècies més (1). El «Catalogue des 

 Lépidoptères des Pyrénées» de P. Rondou (1903), es el primer estudi 

 que's refereix a una fauna veina i tracta a les Hesperiidae amb major 

 amplitut i detenció, no obstant existeixen confusions en algunes de les 

 espècies esmentades. 



Actualment, tant el catàleg d'en Cuní com el d'en Martorell i Pena 

 sols tenen un valor històric, per lo qu'es refereixen al grupu que'ns 

 ocupem, contenint veritables enigmes i greus errors, com demostrarem 

 al tractar de les H. alveus Hb., H. Serratulae Rbr., H. malvae L. 



Sols la tasca de recullir la major quantitat possible de material de 

 estudi podia portar-nos al coneixement de les espècies que formen 

 nostra fauna, tasca que emprengueren amb altres benvolguts com- 

 panys. Mentrestant aparegueren nous trevalls que modificaven per 

 complert els coneixements de aleshores. Mabille publicava en el «Ge- 

 Tzerc //zsecíorwm», els facicles referents a les Hesperiidae; expla- 

 nant, després, en la obra de Seitz, la part corresponent a la Fauna 

 Paleartica. Ch. Oberthür tractava dels Syrichtus del grupu alveus 

 Hb., donant a conèixer noves formes com fulquieri, bellieri i armo- 

 ricanus. Últimament, el Dr. J. Reverdín de Ginebra, eminent espe- 

 cialista de les Hesperiidae, publicà sos estudis anatomies, demostrant 

 la gran importància que té l'aparell genital com a base de una segura 



(1) S. Maluquer. Lepidòpters d'una Excursió al Ubach (Tarrassa) —ButU. Inst. Cat. d'Hist 

 Nat., any 1904, n-» 5. 



D. Ventalló —Contribució al estudi de la Fauna Lepidopterológica de Tarrassa, any 1905, 

 11.05. 



R. S. Standen.— Rhopalocera at Barcelona, Montserrat and Vernet-les. Bains.— The Entomolo 

 gist, vol. XXXVIII, Oct. Dec. 1905. 



