Institució Catalana d' Histuria Natural g5 



xes. El Dr. Reverdin en un important estudi sobre aquesta qüestió (1) 

 ha revisat grant nombre d'exemplars d'Espanya, Itàlia, Pyrineus, Alps 

 del Valais i Tessino, no trovant cap individuu pertanyent a malvae, 

 L., ahont tantes voltes se havia citat. 



H. maívoides, Elw. &. Edw. 

 fritillum, Rbr. 



Mars-Setembre. 



Al contrari de lo observat amb malvae, L., aquesta espècie te 

 dugués generacions anyals. Sa ària de disperssió, és més meridional 

 que aquella, comprenent Portugal, Espanya, mitjdía de França fins 

 una part dels Alps, l'Italia i Sicila. A Catalunya està extesa per tot 

 arreu. La primera generació 



gen. vern. pseudoalvae, Verity. 



Vola en algunas localitats primer que cap altre Hesperia. Tibidabo, 

 III-06; St. Pere de Vilamjor, 28-V-12; Farell-ÍV-12; Tarrassa, 18-IV-05 

 (S. Maluquer); Vallvidrera, 8-V-06 (O. C. Rosset).; St. Medi, 4-V-07 

 (O. C. Rosset).; St. Llorens del Munt, 29-VI-ll (O. C. Rosset). 



2.^ generació: St. Pere de Vilamajor, VIII-13; Guardiola -Bagà 

 e-VIII-OT; St, Vicens de Rus, 7-VII-07; Sta. Coloma de Gramanet, 10- 

 IX-9. 



Ab. semi-confluens, Reverdin. 



(Semblant a la aberració Tararàs, Mieg., de malvae, L.) 

 L'exemplar de St. Vicens de Rus pot referirse a n'aquesta forma 

 aixís com també el dibuix que's trova en les notes manuscrites de Cuní 

 i Martorell i alguns exemplars dels Pyrineus, fins are anomenats ta- 

 raràs, Mieg. 



Ignasi de Sagarra. 



(i) Dr. Jaques L. Re-vtràín-Hesperia inalvae,L. H.fritilh{m¥l;hr. Hesperia melotis 

 Dup. Butlletín de la Societé lèpidoptérologique de Qenéve. Agost 1911. 



