124 Institució Catalana d'Historia Natural 



cultivat; M. Lallemant Tha trovaí en Algèrie sobre VAllium trique- 

 trum. Totes les larves conegudes de Brachycérits, s'alimenten de la 

 pulpa dels bulbes de plantes Liliàceas o de Aroïdeas o de famílies 

 veines de Monocotiledóneas. 



Els dos bulbes d'Allium que presento, danyats pel B. undatus, y 

 l'insecte destructor, provenen d'un dels poblets veins de Castelló de 

 la Plana, que tenen amb el nostre mercat un actiu tràfec de plantes 

 bulboses comestibles. Un B. undatus de ma colecció està rotulat, 

 Montserrat- 1910. No porta entre'ls teguments rugosos del cos restes 

 d'argila o partícules terroses, que delatin una transformació sota 

 terra, com tampoc els porten dos individuus de Castelló, un d'ells, el 

 qui exhibeixo. En cambi, de quatre individuus de 5.- o/^/z-ws proce- 

 dents de Sant Feliu de Llobregat, 3-1905, i de la desembocadura del 

 riu de Besòs, 26, III, 1905 (leg. Mas de Xaxars), també de ma col•lecció, 

 tres portan, ben aparent, la crosta terrosa que sovint els recubreix, 

 provant qu'ells surten de sota terra i que se'ls hi adhereix evidentment 

 quant l'atravesan per sortir a la llum, igual que'ls Sepidium, Rhitirhi- 

 nus, Opatrum, Trox i altres insectes, quals teguments favoreixen 

 aquestes menes d'incrustacions. L'altre individuu està net d'adheren- 

 cies terroses. 



Aquesta distinta manera de presentar-se el Brachycerus a la vista 

 de l'observador, podria ser un cert indici del lloc aont conté llur 

 transformació; si's presenta net, sense senyal o rastre de terra adhe- 

 rida, molt probable que procedeix d'un bulbe; si al contrari, evident- 

 ment que de sota terra. 



No dupto que les larves de B. algirus especialment, i també de 

 Vundatus, viuen aquí Barcelona, dels bulbes de Liliàceas, en parti- 

 cular del fragant lliri de mar Pancratium maritimum, que creix 

 espontani en els nostres sorrals marítims. Es de creurer, que la femella 

 nascuda en la tardor, hiverna en algun lloc abrigat aont s'hi dissimula 

 completament ensopida. Arrivada la primavera, recobra llur agilitat, 

 abandona l'amagatall i cuidadosa d'assegurar el necessari aliment a 

 llur prolífica descendència, deposita un ou a la bassa de les fulles 

 radicals. I dic un ou, perquè per lo general no s'han vist més d'una 

 larva en el mateix bulbe. La larva que'n surt, penetra, sens dubte, en 

 la tendra gavella de fulles radicals; descendent poc a poc tot rosegant 

 per viure, hasta'l bulbe. Arribada al bulbe, s'hi desenrotlla ràpidament 

 i per juny o juliol es ja adulta, i no tarda a abandonar la planta nodri- 

 dora per enfonzar-se a terra i allí transformar-se en insecte perfecte, 

 complint lo que resta del séu segle evolutiu en el mateix bulbe, com 



