3o Institució Catalana d' Historia Natural 



V Asplenium germanicum Weis. pertany, dintre del nombrós 

 gènre Asplenium a la secció septentrionalia. Son aspecte o habi- 

 tus es entre V Asplenium ruta-muraria L. i V Asplenium septen- 

 trionale (L) Hoffm., segons encertadament escriuen en Hooker i en 

 Baker (1), cosa que pot endevinar fins el menys tècnic; en canvi no 

 acabem pas d'entendre com se'l considera com intermedi entre Asple- 

 nium trichomanes L. i Asplenium septentrionale (L.) Swartz a}\xd\cí 

 d'en Christ (2), recordant que aquell té les frondes pennatisectes, amb 

 uns 20 a 30 parells de foliols, més freqüenment oposats que alterns, 

 enrodonits, de marge gaire bé sencer; essent aixís que'l germani- 

 cum no presenta pas les frondes pennatisectes, solsament té de 4 a 5 

 parells de segments alterns, cuneiformes, els inferiors bi o tripen- 

 natisectes, els d'entremig bi o tripennatifiits, i els terminals inciso- 

 dentats. Bé fa el docte Profesor que fou de Basilea en afegir que «la 

 procedència híbrida no sempre és descobreix amb seguretat» (3). 



La sinonímia de l'especie que'ns ocupa es aquesta: 



Asplenium alternifolium.—]sizq., 1781. 



Bre í/ nii Retz, 1779. 



murale, var. b. Bernhardi, 1799. 



trichomanes X septentrionale Aschers, 1896. 

 Phillitis heterophylla Moench, 1794. 

 Scolopendrium alternifolium, Roth,, 1799. 



La seva àrea de dispersió's compendrà atenent a que s'és citada 

 dels paissos montanyencs d'Europa, d'ençà els Alps fins a Noruega, 

 dels Pirineos francesos, d'Escocia, Hungría, Dalmacia de Kachemir i 

 Hongkong. S'acostuma a desenrollar en terrers granítics o silícics. 



Finalment direm que bé's pot enaltir la trovalla d'aquesta fal- 

 guera com a nova per a Espanya, car es confirma sa presencia a 

 Catalunya, i demostrant, al ensemps, quant convé fer les excursions 



(1) Synopsis h'ilictiin. 114, p. 213. (Second Edition) 



(2) Die Farnkraeter der Erde. 63), p. 201. 



(3) Loco cit. 



