42 Institució CaTaLana d' Historia Natural 



intensa, contrastant amb la faixa transversal de ses ales. Aquesta 

 faixa es ben marcada en la majoria dels ndividuus; en altres manca en 

 les ales posteriors, reduint-se en les anteriors, fins a quedar com una 

 senyal filiforme i per lo tant fan tranzició a la forma ses;üent. 



Ab. (var.) ibèrica Gn. 



(La color de ses quatre ales és bruna rogenca distinguint-se solza- 

 ment la taca del disc de les anteriors quan és enterament negra.) 



Es pròpia d'Espanya trobant-se també al mitgdia de França, i 

 altres paisos. A Catalunya no l'hem observat en sa forma típica, i tant 

 sols podem indicar aquells individuus de transició, recullits a Sant 

 Pere de Vilamajor al Setembre de 1914. 



Ab. (var.) medicaginis Bkh. 



(Color fonamental molt més clara que'l tipu; les ales anteriors són 

 groguenques i les posteriors vinoses. La taca central i el marge intern 

 de la faixa transversal de les primeres ales, estan vorejades de color 

 més fosca i del mateix tò que la franja que les rodeja). 



Sant Pere de Vilamajor, Setembre de 1914: Pirineu, amb el tipu, 

 si bé, més escassa (Rondou). 



Macrothylacia rubi L. 



Maig a Juny. A mitjans de Maig de 1914 poguérem observar com 

 els mascles d'aquesta espècie, volen amb gran rapidesa, després del 

 mitgdia fins al capvespre. Ens trobàvem en la serra de Sant Elies (Regió 

 del Montseny) i al passar per un bosc de castanyers, distingirem una bona 

 quantitat de bombix que creuaven aquells indrets en totes direccions 

 i seguint marcadament el corriol que porta a Sta. Susagna. Això durà 

 fins a entrada de fosc en que desapareixereu en sa major part. Per algun 

 exemplar cassat reconeguerem que's tractava de la M. rubi L. Alguns 

 dies abans haviem recullit la femella d'aquesta espècie a Sant Pere de 

 Vilamajor, atreta per la llum. Cuní i Martorell diu que's troba a Mont- 

 serrat, Vich i Roda. En la primera localitat ne reculli la oruga en el 

 camí que va a Santa Cecilia, sobre'l Dorycnium, principalment al 

 matí. El Sr. O. C. Rosset trobà l'oruga d'aquesta espècie, sobre un 

 Rubus del camí de Sant Medi (Tibidabo) al 5-IV-de 1912. 



