4i Institució Catalana d" Historia Natural 



passar l'i vern, al contrari de la opinió de Frionnet (1). Els següents 

 datos proporcionats per nostre amic O. C. Rosset acaban de posar 

 en clar la qüestió. 



Varis anys ha recullit bon nombre d'orugues de tardor pels mesos 

 de Setembre i s'han crisalidat totes al cap de pocs dies, com per 

 exemple; el 10 de IX de 1910 reculli 35 orugues sobre els Cistus, a 

 Can Borni (Tibidabo) totes se criçalidaren del 14 al 24 del mateix 

 mes. Al 29 ne reculli altres que's criçalidaren al 3 de Octubre, la major 

 part dels lepidòpters sortiren al maig següent. Durant l'ivern i prima- 

 vera mai hem vist cap oruga sobre la planta alimenticia. 



Després de la aparició dels lepidòpters de la generació primera, se 

 troben de Maig a Agost les orugues de la següent generació en nom- 

 bre més reduit. 



Epicnaptera suberifolia Dup. 



Juliol. De Qraslin la trobà a Coíliure. Cuní i Martorell la posa en 

 son catàlec sens indicar cap localitat catalana. Potser se trobi en les 

 regions de surers, tant importants en la part oriental de Catalunya. 



Gastropacha quercifolia L. 



Juny a Setembre en dues generacions. El mascle d'aquesta espè- 

 cie es atret per la llum; la femella resta parada en el tronc dels 

 arbres, oferint l'aspecte de una rugositat, o de fulles seques. Per 

 medi de la llum hem obtingut varis mascles de la primera genera- 

 ció. Sa color fonamental i dibuixos demostran que's tracta de la 

 següent forma: 



var. meridionalis Hormuz. 



Juliol-Agost. (Color fonamental més clara que el tipu, alguns exem- 

 plars recorden la tonalitat de O. Prutii L. La faxa ondulada externa, 

 desapareix per complert o sols queda lleugerament indicada. L'espai 

 costal de les ales anteriors es de la mateixa color general). 



Sta. Coloma de Gramanet 20-VIII-08, juliol-1909; St. Pere de 



(1) Frionnet «Les premiers états des lépidoptères francais.» Tom. II, pàg. 392. 



