70 Institució Catalana d' Historia Natura l 



que estabem planejant una llarga excursió amb el R. P. Navàs i nostre 

 benvolgut tresorer en Ascenci Codina, en la qual volíem explo- 

 rar una part de la provincià de Girona. Fàcil ens fóra per tan inclinar 

 an els meus companys a arribar-nos, bo fos sols de passada, fins a la 

 Sellera, anar a trovar an el dit Sr. Codina J., i amb ell recollir in situ 

 la preciositat pteridológica, que segons havem llegit constitueix un 

 fet de geografia botànica dels més extraordinaris. Tal dit, tal fet. 



No serà pas dels jorns de menys dolços recorts, el 8 de Juliol, 

 quant després de haver explorat els voltants de l'immortal Girona i 

 quelcom de Banyoles, montavem en el diminut tren d'Olot en animada 

 conversa, deturant-nos a les 10'40 en la estació del Pasteral. Ens 

 enterèm del domicili del Sr. Codina J., que segons ens digueren era a 

 pagès; tot herboritzant i perseguint insectes ens dirigim per viaranys 

 al lloc indicat. Per dissort no'l trovarem a casa seva, era a fer 

 la visita domiciliaria an el veí poble de la Sellera, d'ont és metje 

 titular. A correcuita hi devallem, preguntem, cerquem, fins a deturar- 

 nos a ca'l apotecari, lloc on definitivament aniria a parar i per tan era 

 segur el trovar-lo. Descansem, mestrestant que'l ajudant del farmacèu- 

 tic s'en es anat a burcar-lo amb amabilitat que estimàrem, essent nos- 

 altres l'admiració d'una munió de ballets de totes etats, que boca 

 badats uns i fent els més ridícols comentaris altres a la vista de nos- 

 tres estrès, salabret, caixa linneana ens seguien arreu com a gent 



forastera. No trigà pas gaire a presentar-se el Sr. Codina (Joaquim), 

 amb qui com se comprèn ens entenguérem tot seguit, li demanàrem per 

 l'indret precís de la troballa de la Pellaea, i oferint-se ell amb esqui- 

 sida galantería a acompanyar-nos personalment, convinguérem en 

 l'hora i punt de reunió, per a després de dinar. Carretera avall ens 

 en tornem cap a l'estació del Pasteral, en qual cantina encarregàrem 

 el dinar, marxant tot seguit a regirar els encontors, cercant cadascú 

 exemplars, atenent a ses particulars aficions i especialitat. Aprop de 

 la una les senyals de xiulet prèviament convingudes ens avisaven que 

 ja era hora de donar la deguda refecció al cos, que prou la necessita- 

 va. Ens serviren una pila de saborosos plats, perfectament condimen- 

 tats, no mancant-hi ni les anguiles, ni les truites del Ter, quals bramuls 

 sentíem d'allà estant, al estimbar-se ses cristallines ones de sobre 

 la colossal resclosa al demunt de sos fonaments de porfídiques ro- 

 ques, deturant momentàniament la corrent impetuosa, que's rabeja en 

 escumosos gorcs i enlaira transparents núbols de finíssima polsim, quals 

 gotes ferides per la llum dels raigs solars, la descomposen en brillants 

 i vius colors d'un aspecte tan majestuós com imposant. Eram a les 



