Institució Catalana d'Historia Natural 



El Rhinechls scalaris, Boie, a Caíalunya.~El 5 del corrent 

 Juny fou adquirit per la Junta de Ciències Naturals d'aquesta ciutat 

 amb destí al Museu Martorell, un magnífic exemplar de Rhinechis 

 scalaris, Bonap. (1839) (Coliiber scalaris,) Boie. (1827), notable 

 per les seves proporcions, puix té VQO m., llargada superior ala 

 indicada per la majoria dels autors. Acloque (Mammifères, oiseaux, 

 poissons, reptiles, batraciens, protochordes. pag. 487) que la cita al 

 mitjdia de Fransa, indica com a llargada 2 m. Dels demés autors, 

 Schreiber (Herpetología Europea. Ed. 1875, pàg. 290) diu que pot 

 alcansarl'58 m., Boulenger (The snakes of Europe, pàg. 194) l'hi 

 acorda com a mida corrent l'OS m. i excepcionalment r35 m., 

 Granger (Histoire Naturelle de la France. Reptiles, Batraciens, pàgi- 

 na 81) dóna com a mida més comú 1 m, de llargada. 



En el nostre Museu de l'Institució, hi figuren els exemplars se- 

 güents: 



Rhinechis scalaris, 

 Rhinechis scalaris, 



Rhinechis scalaris, 



Bonap. Capellades. Donatiu de don 



A. Romaní. Llargada 0'80 m. 

 Bonap. Capellades. Donatiu de don 



A. Romaní. Llargada 0'45 m. 

 (?) Santa Coloma de Qramanet. 



Donatiu de don I. de Sagarra. 



Llargada 0'85 m. 



L'exemplar de referència, típic per lo ben determinades que te les 

 ratlles negroses longitudinals, fou caçat a Olesa de Montserrat, en 

 lloc àrit i solei, com son aquells en que s'acostuma a trovar aquest 

 ofidi. 



J. M. N. 



