NSTiTució Catalana d' Historia Natural 141 



De tots aquestos detalls deduhim que's tracta de blocs erràtics, 

 pertanyents al període gelar quaternari de Catalunya, tal com els 

 que's troven apilotats en totes les valls de la Maresma: Caldetas, 

 Llevaneres, etc. 



Podem, doncs, sentar la hipòtesis de que, a comences de l'Era 

 Quaternària, una extensa gelera devallaba de les congestes del 

 Montseny, (quina alsaria seria molt superior a l'actual), essent pro- 

 bable que grossos fragments de granulit, del cim de les montanyes 

 vehines, s'estimbaren sobre la superfície del riu de gel, y transpor- 

 tats per son avenç lentíssim, foren dipositats quan la temperatura 

 del ambent tornà a aumentar i la gelera anà retrocedint fins a des- 

 aparèixer. 



Bonaventura Basseqoda Musté. 



J-R FABRE 



(Í823-Í9Í5) 



El dia 1 1 del passat Octubre, morí a Serignan un dels homes més 

 grans de nostra època Joan Henric Fabre, el gran filosop Natura- 

 lista, el gran poeta de la ciència que ha merescut el nom de Virgili dels 

 insectes! Si el món no's trovés trasbalsat per la follia que ha portat la 

 més tremenda malvestat, el més horrible çarnatge que conegué l'his- 

 toria, tot s'hauria conmogut al anunci de la mort de Vhermità de 

 Serignan, mes are, entre'l terratrèmol de la lluita fratricida no ha 

 tingut el ressò que's mereixia, i sols una sel'lecta minoria entre la 

 qual, just és consignar-ho, s'han distingit els periòdics alemanys, ha 

 rendit el darrer tribut al il•lustre Mestre! 



J.-H. Fabre nasqué de pares humils a Sant Leons, llogaret del 

 cantó de Vezins en l'alt Rouergue, el dia 22 de Desembre de 1823, 

 i des de sa infantesa tastà l'amargor de la necessitat havent de tre- 



