Institució Catalana d'Historia Natural i 55 



EL PI FLORIT 



del bosc de ^^Can Vilar de Vallgorguina^^ ^'^ 



(Pinus pinea L» v» florida de Barn,^ vaf» nova) 



PER 



Els forasters que anys enrera s'haguessin trovat per qualsevol 

 motiu a la vila de Vallgorguina l'endemà de la diada de Pasqua de 

 Resurrecció, haurian pogut fixar-se, que al devallar el jovent de dita vila 

 del tradicional aplec a l'hermita de «Ntra. Sra. del Corredor», duia uns 

 branquillons de pi, quals fulles en sa meitat superior lluían una viva 

 color groga, que feia curiós i elegant contrast amb el vert esmeragda 

 de la part inferior. çíD'on eixien aquelles gaies branques? fiD'on 

 els hi venia tenir aquelles virolades fulles? Haurian cregut que per 

 divertiment les havien ficat en un pot de groc de crom o de cadmi. 

 Mes segons llur testimoni eren rames del pi florit del bosc de can 

 Vilar. 



Una excursió al indret on se troba el bosc anomenat, avui propie- 

 tat del distingit diputat provincial pel districte, D. Pius de Valls, les 

 darreres vacances de Nadal, em permeteren recullir qualques datos, 

 examinar l'arbre, conegut en tota l'encontrada, i emportar-me per a un 

 detingut estudi branques i fruits del celebrat pi florit. 



Es aquest un peu de pi ver (Pinus pinea L.), que porta bona 

 marxa en son creixement, en ple període de desenrotllo, mercès a 

 trovar-se aillat d'altres arbres, prò que temps enrera tingué, segons 

 sembla, la vegetació un xic migrada, ofegat per altres arbres germans; 

 doncs al aterrar el bosc, ara farà uns vinticinc anys, trovant-lo els 

 llenyataires esllanguit i grog el deixaren com una raresa, i qui sab si'l 

 respectaren per saber que ja havia cridat l'atenció als veíns de Vall- 

 gorguina. Tal com avui es presenta als ulls de l'observador, aillat, amb 



(*) V. Butll del'Inst Cat. d'Hist Nat —Febrer 1915. 



