172 Institució Catalana d'Historia Natural 



gació geognòstic-estratigràfica. En 1911 s'atreví a publicar un resum 

 sintètic de la geologia de la península ibèrica, ocupant-se també de 

 les principals publicacions de Catalunya, en particular de les memòries 

 de nostres consocis en Lluis M.'^ Vidal, el Dr. en Jaume Almera i 

 Mossèn Font i Sagué, que coneixia i sembla apreciaba intensament. 

 (Handbuch der Regionalen Geologie, t. III, p. 3). 



La tercera mort, més particularment sensible per els geòlecs 

 catalans, és la de M. René Zeiller, nat en 1847, membre de l'Institut, 

 Inspector General de Mines,... que ha estat un dels més famosos 

 fito-paleontòlecs. Havia sigut consultat per a la determinació de 

 les espècies de vegetals fòssils descoberts per Mossèn Norbert 

 Font i Sagué en el «Mas de Molló» de Camprodon; també habíem 

 consultat alguns dels exemplars duptosos que recullirem a Surroca 

 (Sant Joan de les Abadesses), quan escribíem nostra memòria de 

 doctorat. Havia estat sempre molt atent amb el geòlecs catalans. 

 Deixa escrita una gran obra sobre Fitopaleontologia, apart de no 

 poques monografies. Fou membre de la «Société geológique de 

 France» d'ençà l'any 1870. M. Edmond Perrier, Director del Museu 

 Nacional d'Historia Natural de França, acaba de publicar sa necrologia 

 en els Comptes rendas de V Academie des Sciencies. 



Altres dos geòlecs notables ha perdut la ciència, abdòs acadèmics 

 corresponents de la «R. Acadèmia de Ciencias y Artés de Barcelona». 



M. L. Collot, que morí pel Agost. Apart d'altres trevalls de gran 

 vàlua científica deixa publicades dugués notes referents a Geologia 

 catalana, que daten de 1892, titulades: Sur une carte des environs 

 de Barcelone, de M. J. Almera, extr. del «Butll. de la Soc. de 

 France, 3.*^ ser., t. XX, p. 32-37; i Coup d'oeil sur la constituiión 

 des Pyrénées, extr. de la «Revue burguignonne de l'Enseignement», 

 foUeto de 20 planes. 



M. A, Larazzet, mort el 2 de Septembre. Té publicades moltes 

 obres d'investigació i sobre la classificació dels Ammonites. S'ocu- 

 paba en un trevall monogràfic d'aquests moluscs extingits; amb aital 

 motiu vingué a visitar els Museus d'Espanya, fa uns tres anys, 

 oferint-li generosament nostre material útil pera sos estudis. Era, 

 ademés especialista en el tractament de la tuberculosis pulmonar. 



Mn. Marian Faura i Sans. 



L'Institució Catalana d'Historia Natural s'associa al condol que ha 

 causat al món sabi la pèrdua de tan eminents naturalistes. 



Estampa de Francisco X. Altés i Alabart, Àngels, 2? i 24. — Barcelona. 



