Institució Catalana d'Historia Natural 



43 



s'ajunten se veu acabar un fi canalet que's 

 pot seguir algun temps en la ratlla mit- 

 jana. 



El tubo digestiu comensa en la ven- 

 tosa anterior o bucal, aixamplant-se des- 

 prés en una faringe de petitas dimensions, 

 continuant en un canal estret y tortuós 

 fins a la ventosa ventral o posterior, ahont 

 se divideix en dugas branques que tenint 

 un diàmetre màxim de 40 p se dirigeixen 

 envers la part lateral corresponent. 

 Aquestas dugas branques intestinals, 

 prosseguint son trajecte, se reuneixen en 

 un sol ccecntn, qual acabament dista uns 

 o mm 34 de l'extremitat caudal. 



L'aparell genital està format per òr- 

 guens d'una estructura senzillíssima. Una 

 mica endarrera de la ventosa posterior, 

 al punt ahont la part anterior del còs llisa 

 y aplanada se continua ab la part poste- 

 rior, se veuen cinch o sis vesículas tes- 

 ticulars arrodonidas, molt acostadas, 

 llargas de 120 p., y, disposades alternati- 

 vament seguint sa llargada, van a parar a 

 un canal deferent limitat per una paret 

 pròpia que s'obre al mateix temps a l'ex- 

 trem del canal ginocòfor, per un orifici 

 que sembla estar circunscrit per un collar. 

 A son acabament aquest canal presenta 

 del costat esquerre un divertícul format 

 per una vesícula seminal de paret con- 

 tràctil. No existeix l'aparell copulador, 

 ni la bossa del cirro. 



La femella és més llarga que'l mascle, 

 diferenciant-se considerablement per sa 

 complicació anatòmica; mideix de i5 a 20 

 milímetres, essent son còs quasi cilín- 

 drich y recordant son aspecte general, el 

 dels Nematodes. Es molt tènue, fina com 

 un fil de seda y passa fàcilment inaperce- 

 buda en la sang de la vena porta si no's 

 té'l cuidado d'abocar aquesta en una tela 

 fina situada sobre un porta-objectes pera 

 examinaria detalladament. Se presenta 

 en forma d'un filament blanquinós quan 

 és poch carregat son tubo digestiu, o 

 negrós si l'intestí està ple de sang, a dife- 

 rencia del mascle, que, cargolat sobre sí 

 mateix, es quatre vegades més gros. 



Practicant un tall transversal en el 

 còs de la femella, presenta una forma 



molt variable: desde la ventosa bucal fins 

 a la ventral, la secció té l'aspecte d'un 

 oval aplanat, essent la distancia entre 

 aquestas dugas solament de o n,m 225. a 

 pesar de la talla relativament considera- 

 ble de l'animal. Aquestas dugas ventosas 

 fan una sortida a la superfície del còs y 

 tenen un diàmetre de o mm 08, comensant 

 a la posterior una fonda arruga que, ex- 

 tenent-se al llarch de la ratlla central de 

 la cara ventral, correspon al canal gino- 

 còfor del mascle, borrant-se en la meitat 

 del còs pera reaparèixer en la regió 

 caudal y continuar fins a l'extremitat 

 posterior. 



El còs s'engroixeix progressivamentdel 

 davant al darrera desde o mm 07 a o mm 28, 

 no essent sa cutícula completament llisa 

 a causa de presentar finas espinas cilín- 

 dricas que estan més desenrotlladas en la 

 regió caudal, ahont forman una apretada 

 capa a la superfície de l'arruga ventral. 

 Aquestas espinas estan dirigidas cap en- 

 davant, tenint tal vegada per objecte 

 oposarse a que la femella rellisqui en el 

 canal ginocòfor, essent per altra part ca- 

 ducas y de menor tamany que las del 

 mascle. 



Las ventosas són molt més dèbils que 

 las del mascle. L'anterior, estirada enda- 

 vant en punta roma y profundament es- 

 cotada sobre'ls costats, condueix per un 

 estret orifici a una llarga faringe en forma 

 de bucal, y de dèbil musculatura, conti- 

 nuant-se després en un esòfach sinuós 

 que inmediatament davant de la ventosa 

 ventral se divideix en dugas brancas, qual 

 amplada és considerable, éstrenyentse 

 després notablement en els punts ahont 

 els òrguens genitals vénen a compri- 

 mirlas. Per darrera d'aquests, las bran- 

 ques intestinals se reuneixen, com en el 

 mascle, en un tubo bastant ample que 

 ordinàriament se contorneja en espiral, 

 acabant en un cul-de-sach, qual fons 

 dista de l'extremitat caudal de o mm i2 a 

 o mm 28. 



Eh las primeras porcions del tubo 

 digestiu l'epiteli és sovint mal desenrot- 

 llat, confusament abocinat; més lluny, 

 però sobre tot després de la fusió de las 



