Institució Catalana d'Historia Natural 



i 5 



essència estimadíssima en perfumeria. 

 Tota la planta conté un alcaloide desco- 

 bert per Boullay, la vïolinS> anàloga a 

 Yemetina, de l'ipecacuana , y que, com 

 ella, és emètica y se considera com únich 

 principi actiu de tota la planta, flors, fu- 

 llas, arrels y tronch. Las fullas entran en 

 l'ungüent de Populeon. 



Saubeiran no dóna gran importància 

 a la sustitució de la V. odorata, L., per 

 las V. luíea, Smith., y V. calcaraia, I,., 

 y tampoch creu necessària l'operació de 

 tractar els pètals de las flors ab aigua 

 bullenta a fi de separar el principi colo- 

 rant vert, quan ab ells vol prepararse 

 l'aixarop. Lo que sí és precís tenir en 

 compte és no usar pera dita preparació 

 aigua ab sals calcarias. 



La part subterrània de la planta cons- 

 ta de rizoma o tallo radicant y arrel. Se 

 diferencian l'un del altre: el rizoma és 

 més groixut, té mèdula, presenta al mi- 

 croscopi grossos feixos fïbro-vasculars 

 separats per amples zonas de radis medu- 

 lars, de manera que'l tall transversal 

 té una figura pentagonal ab un manat de 

 feixos a cada vèrtice. Es anellat, ab senyals 

 de tallos y arrels. L'arrel és llisa o lleu- 

 gerament estriada .longitudinalment y és 

 més llarga. 



Las fullas donan un extret moll, d'olor 

 picant semblant al de belladona, y color 

 fosch. El de las arrels és més groch y 

 menos aromàtich. 



Cazin la recomana ab empenyo, sobre 

 tot pera'ls nens y personas delicadas d'es- 

 tómach, en febres mucosas y en !a dis- 

 senteria esporàdica y endèmica. L'usava 

 dit metge, en polvo y en infús, a la dosis 

 de i a 4 grams del primer, o bé infundida 

 o en decuit aquós. Igualment essent emè- 

 tica y diaforètica, l'usan els metges con- 

 tra'ls, romadissos y constipats acompa- 

 nyats de tós. 



Evidentment l'indicació d'un succe- 

 dani més o menos potent de la famosa 

 arrel d'ipecacuana té la seva importàn- 

 cia, mes quan aquell és indígena y pot 

 tenirse y manejarse fàcilment, encara 

 que de molt bon tros no sigui tant eficaç. 

 "Y un cop donada als medicaments vege- 



tals l'importància que realment tenen y 

 que pot-ser ha sigut una mica massa 

 oblidada, no cap negar que de medica- 

 ments com aquest ne trobarem molts en 

 la nostra Flora. Exemple d'això és la 

 modesta arrel de violeta, avuy comple- 

 tament en mans del vulgo. 



antoni NOVELLAS y ROIG 



Barcelona, Abril de igoi 



SECCIÓ OFICIAL 



Sessió del 10 de Mars de igoi . — Oberta 

 la sessió pel senyor President, D. Antoni 

 Novellasj el secretari llegeix l'acta de la 

 sessió anterior, que és aprovada. El soci 

 de torn Sr. Mas de Xaxars dóna lectura 

 a son treball sobre'ls insectes agafats a 

 l'hivern, citant algunas espècies impor- 

 tants de Barcelona y San Feliu. Són ad- 

 mesos com a socis numeraris els senyors 

 Rosend Fàbregas y Joseph Amargós: y, 

 com a protectors, D. Antoni Llorens y el 

 Dr. D. Joan Palou, prebere. El Sr. Alsina 

 y Melis proposa a tots els socis que pro- 

 curin recullir els noms vulgars de plan- 

 tas, insectes, etc, perquè en els diferents 

 treballs, al costat del nom científich s'hi 

 .pugui posar aquell. S'acorda publicar el 

 número 3 del Butlletí a últims de Mars. 

 No haventhi res més que tractar, el se- 

 nyor President aixeca la sessió a la una. 

 — El secretari, Joseph Maluquer y Nicolau. 

 Sessió del iy de Mars de igoi . — Oberta 

 la sessió baix la presidència del Sr. No- 

 veflas, el secretari llegeix l'acta, que és 

 aprovada. Es nombra soci numerari al 

 Dr. D. Joan Comabella, protector a don 

 Manel Martorell, y corresponent a Targa 

 a Fray Maria Joseph, cistersense. S'acor- 

 da enviar un ofici nómbrant socis pro- 

 tectors als Excms. Srs. Marquès de Samà 

 y D. Eusebi Güell. Es passa a elegir con- 

 sell de redacció, resultantne'ls Srs. Anto- 

 ni Novellas, Joseph Mas de Xaxars y l'in- 

 frascrit. S'acorda formar una llista de 

 totas aquellas personas de Catalunya que 

 puguin proporcionar datos sobre alguna 

 part de l'Historia Natural, que aniran 



