Institució Catalana d'Historia Natural 



quatre caixas d'òssos que han sigut tras- 

 ladadas al Museu de geologia del nostre 

 Seminari. Entre las peças que més cridan 

 l'atenció hi ha unas mandíbulas de Rhi- 

 noceros y Cervus, un fragment d'una 

 banya pertanyent ab tota seguretat al 

 Cervus megaceros y unas conxas que sem- 

 bla que poden referirse a la Testudo 

 grccca. Aquestas estavan sobre mateix 

 d'una planxa estalagmítica plena de gours 

 o rebavas y recobertas d'una argila fina 

 com si haguessin sigut enterradas per una 

 avinguda d'aigua; ademés, estavan en un 

 nivell superior al dels altres óssos, y junt 

 ab ella s'hi han trobat molts exemplars 

 d'un Hèlix de gran tamany que no's pot 

 referir a cap dels que avuy viuen a Cata- 

 lunya. 



Hi ha encara un sens fi d'òssos de tots 

 tamanys y formas que seran de molt difí- 

 cil classificació per la circumstancia ja 

 dita d'estar esmicolats quasi tots ells y en 

 estranya barreja, puix havem' trobat 

 ossets d'aucell junt a grossos caps de 

 fèmur d'algun gran mamífer. No ha apa- 

 regut lo més petit detall que indiqués la 

 presencia de l'home en. aquesta cova. 



Basti aquesta curta nota pera donar 

 coneixement de la troballa, puix no'ns 

 trobem en situació, ni'ls restos estan 

 prou examinats, pera ferne un estudi 

 complert, tasca que pertany, y creyem 

 que farà ab sa reconeguda competència, 

 lo distingit geòlech català y volgut mes- 

 tre nostre lo Dr. D. Jaume Almera, Pbre. 



n. FONT y SAGUÉ, pbre. 

 Barcelona, Febrer de 1901. 



JACIMENT D'ASFALT Y 0Z0QUER1TA 



A LA PROVINCIÀ DE GlRONA 



A unas quatre o cinch horas de Can 

 Dabano, prop del poble de Gombreny, 

 s'han trobat interessants jaciments de 

 pissarras asfaltosas, quins estrats alter- 

 nan ab altres d'asfalt pur, barrejat ab 

 quantitats variables d'ozoquerita. 



L'anàlisis de las mostras que poguí 

 proporcionarme és com segueix: 



La primera comprèn dugués parts: 

 una formada per fragments negres de 

 fractura resinosa, fusibles als 160 C. y 

 solidificables a 135 . Aquesta matèria és 

 asfalt pur. L'altra part està formada per 

 varis petits fragments incrusiats en l'as- 

 falt, constituits per l'ozoquerita o cera 

 mineral. Son punt de fusió és de 6i'5°. 

 Es aquesta cera de color negrós, insolu- 

 ble a l'alcool, poch en l'èter, y se disol 

 bé en l'essencia de trementina. 



La segona mostra està formada per un 

 esquist bituminós de color negre que a 

 un calor moderat desprèn gasos inflama- 

 bles en regular quantitat, que creman ab 

 flama fuliginosa y despedeixen marcat 

 olor empireumàtich. 



Calcinada aquesta mostra en un gre- 

 sol de platí, deixa un residuu fixo de 82'6 

 per 100, lo que representa un 17*4 per 

 100 de matèria combustible. Està cons- 

 tituhida per asfalt y bitums. 



Dech advertir que aquests minerals 

 han sigut ja convenientment declarats y 

 denunciada sa pertanencia. 



francisco NOVELLAS 

 Barcelona, 18 de Janer de 1901. 



ORIGEN DEL GRANET 



La particular estructura d'aquesta ro- 

 ca, cristal•lina y estratificada a la vegada, 

 y lo notable fet de trobarse injectada en 

 las vehinadas, com un filó de lava, om- 

 plint fins llurs més petitas escletxas. do- 

 naren molt que pensar als geòlechs. 

 Donchs, per ésser de procedència ígnea, 

 las estratas eran molt claras y evidents, y 

 tampoch se li podia atribuir sedimenta- 

 ria, atesa sa gran semblança ab las rocas 

 eruptivas. 



^Qual era lo secret de sa formació? 

 M. Daubrée fou lo sortat descobridor. 

 Colocant dins un tubo de ferro ben tan- 

 cat sos materials integrants, és a dir. fel- 

 despat, quarç y mica, barrejats ab un 

 poch d'aigua y encalentintlo fortament, 

 obtingué una massa cristal•lina ben igual 

 a la del granet. 



No hi h?. cap dubte. Aquests terrers 



