Institució Catalana d'Historia Natural 



Las espècies recullidas, comprovadas 

 segons l'obra de M. Granger: Histoire Na- 

 turelle des MÒllusques de la Francé, volum 

 primer, són las següents: 



Hèlix Aspersa, Muller. 



Molt abundant. 



Hèlix Splendida. Draparnaud. 



Alguns exemplars del lipo, y de la va- 

 rietat rosada. 



Hèlix Trochoides, Poiret. 



Sota las pedras en el jaciment de fòs- 

 sils del Silúrich. 



Hèlix Apalolena, Bourginaut. 



En el camí de l'ermita al castell. No 

 abunda. 



Hèlix Cespitum, Draparnaud. 



Per las voras de la carretera sobre va- 

 rias plantas. 



Hèlix Vermicullala, Muller. 



No abunda molt. Alguns exemplars 

 sota't chaemaerops humilis. 



Hèlix Candidissima, Draparnaud. 



Sota las pedras en el jaciment. Tenen 

 uns 24 milímetres de diàmetre. 



Hèlix Nemoralis. Linneo. 



No abunda. Dos exemplars de la var. 

 Cuvieria y un de la Rubella. 



Hèlix Carlusiana, Muller. 



Abunda. Sobre'l tronch de varias plan- 

 tas. 



Bulimus Decollatus, Linneo. 



Abunda. 



Bulimus Aculus, Muller. 



Raro. Algun sota las pedras dels volts 

 de l'ermita. 



Pupa Ümbilicaia, Draparnaud. 



Entre la fullaraca y sota las pedras, 

 junt ab l'especie anterior. 



Pupa Po/yodon, Draparnaud. 



Abunda al peu de las etzavaras y del 

 palmito. 



Clausilia sp. 



Alguns exemplars sota las matas de la 

 part nord del jaciment. 



Cyclostoma Elegans, Muller. 



Entre la fullaraca y sota las pedras d'a- 

 prop de l'ermita. És molt abundant. 



josepii MALüQUER y NICOLAU 



NOTA SOBRE LA 



PLUSÍA AURÍFERA HÜBNER 



Sembla que l'especie de que's tracta, 

 pertanyent a l'ordre dels lepidòpters, és 

 pròpia y fins fa poch exclusiva de las illas 

 Canarias, y no tinch noticia de que s'hagi 

 trobat a Europa, abans de la primavera 

 de 1899, en que vaig recullirne un exem- 

 plar que, portat a mon benvolgut mestre 

 y eminent entomòlech D. Miguel Cuní y 

 Martorell, vegé que era una espècie per 

 ell desconeguda, ab tot y els molts anys 

 que fa que's dedica a l'estudi de les espè- 

 cies entomològicas de nostra terra. 



A l'estiu de dit any se presentà ab una 

 abundor extraordinària per las hortas 

 dels voltants de Barcelona y Sarrià, ahont 

 sas larvas destruhiren tota mena d'hor- 

 talissas, continuant sas devastacions fins 

 a l'Octubre següent. p"ou alashoras quan 

 en varias excursions, y principalment en 

 lo Jardí Botànich d'aquesta Universitat, 

 degut a l'amabilitat del jardiner major y 

 el distingit botànich D. Antoni de Chaves, 

 vaig poguer recullir moltas orugas y 

 crisàlidas, observant, al mateix temps, 

 que l'insecte de que's tracta és quasi ab- 

 solutament poliphage, destruhint tota 

 mena de plantas baixas. La llista de las 

 plantas sobre las quals vaig recullir oru- 

 gas y crisàlidas és la següent: Matricaria 

 chamomilla, L. — Chenopodium ambrosioi- 

 des, L. — Mercurialis annua, L. — Sincphi- 

 tum taurilum, L. — Apium graveoleus. L. 

 — Petroselium sativum, Hoff. — Solanum 

 nigrum , L. ■ — Solanum dulcamara, L. — 

 Brasica us. cuit. — Lonchus tenerrimus, L. 

 — Lonchus oleracens. L. — Beta cuit. 



Ab tot, sembla que mostran certa pre- 

 ferència per las ombelíferas Petroselium 

 y Apiums. 



Las interessants orugas de que's tracta 

 són de color vert natural, ab quatre rat- 

 llas blancas, que partint del cap seguei- 

 xen la llargada de l'insecte; las inferiors 

 són senzillas y en mitj d'ellas s'obren los 

 estigmas, qual vorada és negre. Las altras 

 dugas són dobles y estan situadas més 

 amunt que las primeras. 



