48 Institució Catalana d'Historia Natural 



pectat del poble, que venia a convidarnos a dinar ab ell a la 

 Rectoria. Per més que volíem excusar aquest obsequi, al fi 

 l'acceptàrem, ab condició de poder sortir a les dugués de la 

 tarda cap al cim de Mulahacén. 



Eren ja prop de les onze del matí y encara no haviem 

 agafat res. «Cap dia sense ratlla», deya aquell pintor, y jo 

 volia poder dir: «Cap mig-jorn sense cacera». 



— Senyor Rector, — li dich, — hem acabat aquí la feina (que 

 no haviem interromput cinch minuts); y com hem vingut 

 pera caçar, hem de sortir a la vora del poble, per eix torrent 

 y eixos prats o per lés vores del camí. Són les onze. 

 De les onze a dos quarts de dotze teniem mitja hora. 



— Donchs jo'ls acompanyaré ab molt de gust, si bé'm 

 sembla que ab tant poch de temps no agafaran gran cosa. 



— No? Ja veurà com, si a Déu plau, abans de mitja hora 

 tornem a casa ab més de cent insectes. 



La fesomia del senyor Rector se mostrà un xich incrè- 

 dula. 



Sortim tot esgrimint el salabret de drap. A l'eixida del 

 poble hi havia una vora de picacames (Urtica dioica) y altres 

 herbes y mates, y jo flis.flas!. ab el salabret; el regonesch y 

 cauen dotze insectes al pot de la benzina. Ab aire de triomf 

 me giro y dich: 



— Ab déu cops com aquest ja'n tenim més de cent, y a 

 casa. 



Y aixís fou, y encara ab més sort, puix que al poch temps 

 vaig poder dir: 



— Aquest ne val per cent. 



— Donchs, què és això? Veyam. 



— Una Nemura que pot ser espècie nova. 



L'examino y era la Nemura uariegata, Oliv., un exemplar 

 jove. Un altre exemplar que'n va agafar n'Eduard Pictet, fa 

 uns quaranta anys, cregué que era una nova espècie y la des- 

 crigué ab el nom de Nemura umbrosa. 



Abans de les dotze encara tinguérem temps pera prepa- 

 rar quelcom de la caça, y en primer lloch la Nemura, que la 

 deixàrem ab les ales exteses a l'extesador. 



A dos quarts de dugués ja sortíem del poble, prenent 

 comiat del senyor Rector, que'ns acompanyà una estona. Du- 

 gués someres anaven davant, l'una pera montarhi si calia, 



