5o Institució Catalana. d'Historia Natural 



qui feyen música. Ben prompte cinch hermosos grills comen- 

 çaven a espeternegar dins del pot. Bah! Eren els vulgaríssims 

 Liogryllus campestris que verament apesten els sembrats y 

 conreus dels camps. Què hi fa? Érem a més de dos mil me- 

 tres, y aquesta circunstancia ja és prou motiu pera agafarlos. 

 Ademés, un d'ells tenia les ales ab cua: era la varietat caudata, 

 Krauss. Com els demés tots eren idèntichs y estaven aple- 

 gats, aquesta observació confirma l'opinió del distingit 

 ortopteròlech espanyol, Sr. Bolívar, quan diu que «esta 

 variación me parece puramente individual y se presenta 

 igualmente en los Gryllus desertus, Pall.; y burdigalensis, 

 Latr.» (1). Efectivament, per lo que fa al burdigalensis, jo'n 

 tinch un en ma col•lecció ab les ales ab cua (la var. Cerisyi, 

 Serv.), que he rebut del meu amich D. Gabriel Fernàndez 

 Duro, de Burgos (2). 



Rvnd. P. LONGINOS NAVÀS, S. J. 

 (Seguirà) 



Nova forma d' «Hèlix» pera la fauna catalana 



«HÈLIX RIPOLLICA», sp. nov. 



Testa anguste perforata, supra conoideo-depressa, fecti- 

 forni, subtus parum compressa, ad aperturam fere rotun- 

 data, subpellucida, nitente, irregulariter striatula, corneo- 

 lutescente, zonula alba, in medio ultimi anfractus et ad 

 suturam aliorum anfractum, cincta;— spira conico-subde- 

 pressa; apice mediocri, brunneo, laerigato, nitido; — anfrac- 

 tibus 5 7 a parum con vexis, celeriter sed regulariter crescenti- 

 bus, sutura in primitis subimpressa, in ceteris mediocri, 

 separatis, ultimo majore, non descendente, vix subtur com- 

 presso, subangulato, angulo ad perturam cranescente; — 

 apertura non obliqua, lunato-circulari; peristomate acuto, 

 recto; margine columellari ad umbilicum subreflexo; margi- 

 nibus convergentibus, sed remotis. 



(1) Catalogo sinóptico de los Ortópteros de la fauna ibèrica, por I. Bolívar, 

 p. 96. 



(2) Notable lepidopteròlech d'Espanya, mort després d'escrites aquestes 

 ratlles. 



