(32 Institució Catalana d'Historia Natural 



Sos pares l'educaren en ei sant temor de Déu y l'ensenyaren a 

 estimar y venerar les costums de sa pàtria, amor y veneració que's 

 traslluïa sempre en les seves converses y de que'n donà una bona 

 prova escrivint la major part de ses publicacions en idioma català y 

 col•leccionant tant sols insectes y plantes de Catalunya. 



Passà'ls primers anys de sa infantesa en sa vila natal, estudiant 

 les primeres lletres en el col•legi dels PP. Escolapis; mes la guerra 

 civil que en aquella època ensangnava la nostra terra fou causa de 

 que sa familia abandonés Calella, venint a establir-se a Barcelona 

 per allà l'any 1836. 



L'afició que demostrà a l'Entomologia pot ben dir-se que arrenca 

 de molt després, quan començà a fer algunes excursions ab son 

 cosí y distingit naturalista D. Manel Martorell y Pena. Lo que cridà 

 primer l'atenció del Sr. Cuní fou la varietat de plantes que creixen 

 pels nostres camps y boscos, y pera poder-les estudiar començà 

 per assistir a les clases de botànica que donava en nostra Universi- 

 tat el malaguanyat D. Antoni C. Costa, y sent concurrent assidu 

 al magnífich Jardí Botànich que posseïa l'Universitat antiga, lo que 

 li donà ocasió pera conèixer y tractar al distingit y pràctich botànich 

 D. Antoni de Chaves, ab el qui contragué ferma amistat que dura 

 fins a la mort d'aquest, ocorreguda l'any 1900. 



Com a provas de lo molt que treballà en dita branca de l'Historia 

 Natural deixa un interessant herbari y una magnífica col•lecció de 

 llevors indígenes. 



A la fi, degut sens dubte a l'influencia providencial de son cosí 

 Martorell, acabà per inclinar-se als estudis entomològichs, decidint-lo 

 més y més la coneixença del naturalista alemany Mr. Himmingoffen, 

 vingut expressament a la Catalun} r a pera estudiar els insectes del 

 país, sobre tot els lepidòpters, els quals preparava ab rara habilitat. 



Desde aleshores començà verament la carrera entomològica del 

 Sr. Cuní y la sèrie no interrompuda d'excursions per les regions 

 del N., NE. y S. de nostra terra, que li proporcionaren el material 

 necessari per sa primera publicació Catalogo de Lepidópteros de 

 Catalana (Barcelona, 1874), dels que enumera més de 700 espècies 

 trobades per ell en nostres encontrades y formen part de sa col- 

 lecció. 



Dos anys després, y en unió de l'abans citat Sr. Martorell y 

 Pena, donà a llum el Catalogo de Coleópteros de Catalunya, publica- 

 ció que tingué gran ressonància a l'estranger y li proporcionà la 

 correspondència y amistat de savis naturalistes, entre'ls que sobres- 

 surten M. Fairmaire, Puton, Preudhomme de Borre, Selys-Long- 

 champs, Bolívar, Mr. Adrian Finot y altres. 



Encara recordo com si fos avuy l'emoció que vaig experimentar 

 quan, sense haver-lo vist may ni portar altra recomanació que la 



