Institució Catalana. d'Historia Natural 63 



d'esser deixeble del savi botànich Dr. Cadevall, vaig pujar en aquell 

 pis tant endreçat del Carrer dels Còdols, en que vivia'l Sr. Cuní; a 

 l'agafar el trucador, la mà'm tremolava y el cor me bategava forta- 

 ment. Per fi, vaig trucar, y m'obrí la porta un senyor ja d'edat, 

 d'aspecte simpàtica y cara benèvola, que al dir-li jo que era afi- 

 cionat a l'Entomologia y que hi anava pera que m'iniciés en tant 

 bonica ciència, m'estreny.é fortament les mans, y després, alçant-les 

 al cel, exclamà: «Ay ! Gràcies a Déu! Ara puch morir tranquil!» Y al 

 manifestar-li, un quan temps després, que érem varis companys 

 que'ns dedicàvem a l'Entomologia, digué: «Ara al menys, quan acabi 

 de caure aquest arbre vell, que ja's va corsecant, nous rebrots li 

 donaran vida y no's perdran els fruits de tants anys de treball!» 



Desseguida'm féu entrar en una saleta on tenia la col•lecció, y 

 començà à treure capses y més capses, fent-me l'historia dels insec- 

 tes més remarcables. Després tragué d'un calaix el filet y el frasch 

 de benzina y m'ensenyà pràcticament la manera de fer-los servir, ab 

 el mateix entusiasme que si's trobés en un camp rublert de flors. 



Desde aleshores, al venir el Novembre, mes en que'l Sr. Cuní, 

 ab sa distingida esposa y germanes, tornava de Calella, quasi cada 

 festa, en havent dinat y moltes altres tardes entre setmana, me 

 n'anava a casa D. Miquel Cuní, que'm rebia sempre ab la més gran 

 amabilitat, y passaven volant les hores parlant d'escarbats y pape- 

 llones. ;Com s'animava al contar ses excursions d'altres temps y 

 ses principals captures y descobertes! Entre aquestes darreres 

 podem citar com a insectes nous pera la ciència'ls següents, desco- 

 berts per ell a Catalunya: Ephippiger Cunü, Bol., Ascalaphus Cun/i, 

 Selys, Urothcmis advena, Selys, Ophonus Cunü, Fairmr. Ademés, 

 fou el primer en trobar a Catalunya y Espanya una infinitat d'insec- 

 tes y aranyes que may s'hi havien citat y que omplirien un volumi- 

 nós catàlech. 



Les societats excursionistes y científiques nacionals y extrange- 

 res s'apressaven a admetre-1 entre'ls més distingits de llurs-mem- 

 bres, essent soci del «Centre Excursionista de Catalunya», «Socie- 

 dad Espanola de Historia Natural», «Entomologique de France», 

 « Entomologique de Belgique », « Société d'Études des Scienciee Natu- 

 relles de Beziers», «Catalana de Horticultura», «Botànica Barcelo- 

 nesa» y «Aragonesa de Ciehcias Naturales». El 9 d'Octubre de 1884 

 fou admès com acadèmich de número en la «Reyal Acadèmia de 

 Ciencias y Arts de Barcelona», versant sa memòria d'entrada sobre 

 Paseos entomológrcos por los alrededores de Barcelona , contestant-li'l 

 malhaurat conquiliòlech Dr. Salvaiià. 



Posteriorment, y quan vaig comunicar-li mos desitjós de fundar 

 I'Institució Catalana d'Historia Natural, va acullir l'idea ab entu- 

 siasme, y tots sabem en la mida ab que moral y materialment con- 



