88 Institució Catalana d'Historia Natural 



troç que'ns faltava de la vessant meridional de la Serra. 

 Tenint de temps tot el dia podiem aturar-nos on se'ns pre- 

 sentés abundant la caça. 



De Trevélez a .Pórtugos (1), de Pórtugos a Capilerilla y 

 sobre tot de Capilerilla a Capileira, durant tot el camí entrà 

 quelcom en les capses: aquí una papellona Satyrus gens 

 vulgar; allí, un llagost Stenobothrus binotatus, no trobat en 

 tota l'excursió fins al coll de Capileira; y allí mateix, en el 

 bosquet d'estepes (Cistus) de la vora del camí, dos Neuròpters, 

 l'hermosíssima Nemopíera bipennis y la no menys hermosa, 

 però més rara, Nothochrysa stigmatica, descoberta per Ram- 

 bur a Màlaga (2) y trobada fa 40 anys allí mateix per Pictet, 

 nova en la Serra Nevada. 



Més enllà y aprop de Capileira, en les roques encarades 

 al septentrió, abundància de líquens foliacis y crustacis: la 

 Par mèlia ab la Anaptychia, les Lecanora, Lecidia y Verru- 

 caria. Per fi, podia omplir la capsa: ja era temps. Igualment 

 en els torrents de més amunt del poble, alguns Tricòpters 

 molt menuts que encara tinch per determinar. 



Poch més ens quedava que fer. De Capileira a Bubió hi ha 

 quatre passos; poch més de Bubió a Pampaneira; y de Pam- 

 paneira a Órgiva'l camí era conegut. Passada Pampaneira, ja 

 vaig- desar els salabrets y demés eines, resolt a no pensar més 

 que en atançar-nos a Órgiva. No obstant, ans d'arribar-hi per 

 la part del riu Gran, en unes ginestes (Genista) atrapàrem 

 uns quants Pamphagus Mabillei y Ephippiger flavovittalus y 

 alguna cigala de les innumerables que cantaven de valent en 

 els atmetllers y oliveres. Eren la vulgar Cicada plebeja y la 

 més vulgar encara Tettygia orni. 



Eix fou el fi de l'excursió. A les set del vespre entràvem 

 a Órgiva. Deixant al guia un xich cançat y ben pagat, ens 

 disposàrem a pendre'l cotxe al dia següent, pera fer cap a 

 Granada. 



Faltava veure'l famós diamant de que parlàrem el primer 

 dia. El guardava'l notari D. Anton Gómez, amo del jornaler 



(1) El mot Pórtugos es corrupció del llatí Portubus, segons sembla. 



(2) De Màlaga mateix n'he rebut l'Agost passat un exemplar, enviat pel 

 P. Risco, S. J. 



