Institució Catalana d'Historia Natural g5 



minar l'especie, perquè, aclemés de que aquest genero no és propi 

 de nostra fauna marítima, tant sols m'ha sigut possible consultar 

 algunes obres generals, y cap monografia. 



En aquest individu hi he notat els següents caràcters. 



Longitut total, desde la part més sortint del còs o extrem del 

 front fins a l'escotadura de l'aleta caudal, era d'uns 4'GO metres. El 

 tegument careixia de pèl, y era negre, llis, prim y llustres en sa 

 part dorsal. El cap, no distint del còs, y aquest era comprimit 

 lateralment, y quasi aquillat en sa regió caudal, acabant ab una 

 cua horitzontal, de i'07 metres en sa major latitut, fortament 

 escotada en el mig de son costat posterior, formant dos lòbuls trian- 

 gulars. 



El cap, que desde'l front fins a l'aties media 0'75 metres y que 

 pesà 116 kg., tenia la part anterior del front abombat, format per 

 una gran massa de greix; la boca estava dirigida obliquament cap al 

 darrera, trobant-se situats un xich per sobre la comissura dels llavis 

 els ulls, que eren de petites dimensions (diàmetre escleròtica, 0'04 

 metres); en la part superior del cap s'hi obria'l nas, per una sola 

 obertura. 



L'aleta dorsal tenia forma triangular curvilinia, ab el vèrtex 

 dirigit cap al darrera; les laterals eren llargues y en forma de fals 

 apenes torçada. 



Les dents, que en abdues barres estan separats uns d'altres per 

 espays de 0'015 a 0X)20 metres, són, en la superior, dèu per costat, 

 cònichs y torçats cap endins y endavant, oferint en sa superfície una 

 lleugera depressió, en la que s'allotgen, en part, els de la barra 

 inferior; creixen ses dimensions desde'l primer al quint o sext, que 

 sobressurten uns 0'015 metres de la regió ont estan enclavats, de- 

 creixent després. En l'inferior n'hi han onze per costat, també 

 cònichs y torçats cap endins y endarrera, menys l'onzau, que té la 

 punta dirigida endavant, y el primer endarrera. Les dimensions 

 creixen del primer al quinto sext y decreixen fins a l'onzau, que 

 és el més petit de tots. 



Aquests són els pochs caràcters que entre'ls que'm fou donat 

 observar me semblen més interessants. Pot-ser valent-se d'ells algun 

 soci de FInstitució, més instruit que jo y ab millors obres de con- 

 sulta, podrà determinar aquesta espècie, y indicar-me si s'havia 



