g8 Institució Catalana d'Historia Natural 



l'intel•ligent amich y consoci D. Eugeni Ferrer, consigno a 

 continuació els medicagos abans dubtosos dels voltants de 

 Tarrassa (1). 



M. mínima, L.; « üulgavis, Urban, molt comú pels boscos 

 y terres ermes: fi longiseta, D. C, molt rara, puix solament la 

 trobí l'any 1887 en els sorrals del Llobregat, prop d'Olesa. És 

 idèntica a un exemplar recullit pel Sr. Ferrer, darrerament, 

 en els sorrals marítims de Mataró. Abril y Juny. 



M. Gerardi, Wild., considerada avuy com la varietat fi Mo- 

 risiana, Jord., del M. rigidula, Desr.; se troba pels boscos, 

 marges y paratges herbosos. Abril y Juny. 



M. tribuloides, Lam., en la qual Rony hi distingeix les va- 

 rietats « vulgaris, fi uncinata y y rectiuscula. Aquesta és la que 

 abunda en aquesta localitat, presentant les subvarietats dex- 

 trorsa y sinistrorsa y tots els trànzits a l'especie següent, 

 considerada com forma notable del tribuloides y proposada 

 avuy com espècie nova. 



M. tentaculata, Wild. M. truticaiula, Gortn., citada per Costa 

 ab el nom de M. sphorocarpa, Bert, y per mi ab el de M. mu- 

 rex, presenta també les subvarietats dextrorsa y sinistrorsa 

 de l'anterior, ab la que no és raro trobar-la barrejada. 



M. turbinata, Wild., y M. muricata, Bth. Considerades com 

 dugués espècies distintes, se refundeixen avuy a una sola, 

 ab el nom de la primera. Realment, s'observen tots els tràn- 

 zits, desde'ls fruits més llisos als més espinosos, sense dei- 

 xar-se de trobar en un mateix peu abdues formes. Rony dis- 

 tingeix les varietats « inermis, fi breviseta y v aculeata, cada 

 una de les quals presenta les subvarietats dextrorsa y sinis- 

 trorsa. Totes elles abunden en els sembrats y vinyes de Tar- 

 rassa. Abril y Juny. 



M. tuberculata, Wild. D'aquesta espècie solament he obser- 

 vat la varietat « vulgaris, Moris, subvarietat dextrorsa, Rony. 

 Se troba, sense ésser abundant en els paratges herbosos. 

 Abril y Juny. 



Trigonella faenum-grsecum, L. Terraplè de l'estació d'Olesa y 

 camps de Montcada. Maig. Sembla que Masferrer, que la 



(1) En vista del garbuix que's nota en l'enumeració de les nombroses espè- 

 cies catalanes d'aquest genero, y desitjant fer un estudi minuciós de les matei- 

 xes, preguem a tots els socis d'aquesta Institució que'ns enviïn a Tarrassa 

 exemplars de les diferentes encontrades aon se trobin. 



