Institució Catalana d'Historia Natural 17 



a la botànica, malacologia y entomologia. Deixa escrites la 

 Flora y Fauna de Mataró, que publicà en 1899; Fauna mala- 

 cològica d'Olot y sa comarca, que vegé la llum a Madrid; un 

 sens fi d'articles escampats en les revistes científiques, y 

 alguns treballs inèdits. 



Una de les figures més grans que tenir pugui l'entomo- 

 logia catalana es la del nostre gran Guní y Martorell, soci 

 protector de I'Institució, quin record, fidelment gravat en 

 nostra memòria, no podrem may oblidar. 



Morí'l Í4 de Maig, en el mes de les flors, com deya molt 

 bé en la seva necrologia nostre estimat consoci D. Salvador 

 Maluquer; morí quan la Natura se desperta de son esmor- 

 teiment, quan per arreu se sent l'escalf de vida y joventut, 

 quan les crisàlides obren sa estantissa pell pera donar pas 

 an els papellons de vistosa coloraina. 



Natural de Calella y fill de valents marins, passà'ls pri- 

 mers anys de sa infantesa contemplant el mar de sa vila 

 natal, tant hermós en la costa catalana. Aquell horitzó que 

 oviraren contínuament sos ulls fins a l'edat de nou anys, en 

 que's trasladà a Barcelona, havia d'influir, sens dubte, en la 

 veneració que sempre l'inspirà'l sant temor a Déu y el sagrat 

 record inesborrable de sa llar. 



A sa mort deixa un original herbari, una bonica col•lecció 

 de llevors indígenes, una altra d'importantíssima, entomo- 

 lògica, y un bon nombre d'obres y follets, fins a 26, essent 

 quasi la generalitat consagrats an els estudis entomologichs 

 y botànichs. 



Fou un dels que més va contribuir a la fundació d I'Ins- 

 titució y un dels socis protectors que més interè havia 

 demostrat sempre per son prestigi y distinció. 



Altra desgracia patí'l nostre científich institut ab la mort 

 de l'home preeminent que tanta glòria donà a les ciències 

 naturals, mèdiques y en general antropològiques, y a la 

 nostra estimada Catalunya. Parlo del benvolgut Dr. Robert, 

 que fou nostre soci protector honorari, perquè ab son esperit 

 amplament científich y cordialment bondadós havia de seguir 

 sempre tota corrent d'avenç y acompanyar an els joves en 

 llur entusiasme per la ciència que era també l'objecte de la 

 predilecció valuosa del Mestre. Era la personificació de les 

 qualitats que com ideal resplendent ens proposem els que 



