1 8 Institució Catalana d'Histokia Natural 



coneixem la gaubansa de l'estudi, els que sentim l'emoció 

 del raonament científlch. En nit tristíssima, rodejat d'homes 

 estudiosos, que'l consideraven ab aquell respecte clàssich 

 dels de l'Edat Mitjana a son mestre, an el perfecte savi, an el 

 llumenar de sa època, en un acte d'alegria y de germanívol 

 afecte, caigué retut l'home eminent, el bon patriota. El dol del 

 poble català que'l féu son portant-veu, el gonfaner de sainma- 

 culada bandera, que admirava tant son talent, com son cor 

 magnànim y son amor a la terra, demostrà l'apreci que fa 

 dels coneixements científichs, enllaçats ab ses patriòtiques 

 aspiracions, lo que també es un aplaudiment per nosaltres, 

 puix crech que aital lligam assolim. 



Aquesta ocasió no havia de privar-me de parlar en els 

 termes que ho he fet del Dr. D. Bartomeu Robert, puix, ade- 

 més del tribut que com a consocis no haviem d'escatimar-1'hi, 

 el conceptuo ab preuades qualitats que hem de procurar 

 imitar. Fent-ho aixís farem de Catalunya un poble que domi- 

 narà, si no material, intel•lectualment sobre Is demés. 



Quan nos asfixiem en l'aire viciat que envolcalla la gene- 

 ració actual; quan tot an el nostre costat trontolla; quan 

 l'apuntalat edifici de la ciència en nostra terra està proper a 

 enrunar-se; quan, mirant horroritzats el nostre baix nivell 

 intel•lectual, allarguem nostres mans tremoloses pera aga- 

 far-nos a les figures dels grans mestres, quin talent y mèrits 

 reconegué la justícia, aquests desapareixen d'entre nosaltres, 

 deixant-nos no més que llur record y el de llurs obres. 



Ja veyeu, donchs, que, si grans foren les esperances 

 que's concebiren, gran ha sigut també la realitat. L'amor a 

 l'estudi, l'amor an el treball, l'afició despertada vers a l'inves- 

 tigació pròpia, han sigut els factors primordials que han pro- 

 porcionat a I'Institució un nom del que pot enorgullir-se, 

 orgull noble que proporciona la tranquil•litat de l'obligació 

 complerta. 



L'Institució Catalana d'Historia Natural, entre quins 

 membres se'n compten alguns d'universal renom, està dis- 

 posada a arrencar an el poble català de son ensopiment. Els 

 últims focos d'aquella llum claríssima de ciència que un dia 



