24 



Institució Catalana d'Historia Natural 



Quin mecanisme es el de Tacte psíquich? Es nerviós? Es 

 un mecanisme purament material ó espiritual? Es una aso- 

 ciació dels dos. 



Figurem-nos un animal sense cap sensació anterior, els 

 sentits normals y aptes pera totes ses funcions, en les facul- 

 tats y necessitats pròpies, però que sotmeses desde sa forma- 

 ció a un estat hipnòtich no les ha exercides fins a un moment 

 donat, y observem sos actes. El raig lluminós, a l'impres- 

 sionar sa retina, farà contraure l'iris; l'aire, impressionant 

 sa pell, l'irrita, fent-li fer moviments que donaran per resul- 

 tat la respiració, etc, una sèrie d'actes reflexes que veyem 

 cada dia en una criatura acabada de néixer. Però veurem 

 també un fet: la vacuitat de l'estómach, la debilitat general, 

 sigui'l que sigui, puix els fïsiòlechs no'ns ho han dit encara, 

 determinen en ell la gana o la fam. L'imatge d'un tall de carn, 

 d'un insecte, impressiona sa retina, al mateix temps que les 

 neurones de la pituitaria, sigui per les reaccions químiques 

 o per les irritacions mecàniques, seran impressionades per 

 les partícules oloroses que's desprenen de l'objecte; l'animal 

 s'hi acostarà, farà'ls medis pera agafar -lo; ja arribarà a des- 

 tapar la cassola, com feya un gat de casa uns meus parents; 

 ja enfilant-se a un arbre, ja llepant la mà del qui allò tingui, 

 y aleshores s'ho menjarà fins a quedar satisfeta la necessitat. 

 Quina successió de fets ha passat allà? 



Primerament la percepció externa de la gana y del men- 

 jar, l'associació (y això ho deduim a posteriori perquè no ho 

 hem pogut veure) de les dugués imatges, la determinació de 

 l'acte, els medis pera conseguir-lo y, per últim, l'execució. 



Analisant cada una de les parts de l'acte fet hi veyem 

 nosaltres de prompte lo primer que salta a la vista: es una 

 sensibilitat, una part aprehensiva dels fets exteriors, part que 

 costa molt poch de conèixer, els sentits, aquelles termina- 

 cions nervioses irritades o excitades per sigui l'agent que 

 sigui, aquells estats indefinibles y no localisats, aquella 

 sensació indescriptible general determinada per la necessitat 

 d'aliments, la transmissió d'aquestes sensacions an els centres 

 nerviosos y la percepció de les mateixes. Després immediata- 

 ment de la part material, conseqüència immediata d'aquesta, 

 la facultat a percepció, el sensns comunis de Sant Tomàs, la 

 conciencia sensible dels moderns, aquella que veritablement 



