Institució Catalana d'Historia Natural 33 



facultats pròpies pera les funcions precises de la nutrició y 

 reproducció estan desenrotllades en tanta de manera per 

 sobre les actives de locomoció y sensació; però'ls cefalópo- 

 dos, aont hi ha un desenrotllo gran dels ganglis nerviosos 

 cerebroides y en que estan més desenrotllades les facultats 

 actives, tenen gran capacitat fins pera l'educació. De tot-hom 

 es conegut el fet de les ostres de llochs profons que les acos- 

 tumen a no perdre l'aigua; fet perfectament provat per en 

 Dicquemase, que va publicar-lo en el Journal de Physique: 

 les ostres de llochs profons, si se les treu en sech, deixen 

 anar tota l'aigua y se moren; però si se les té ab poca aigua 

 y de poch en poch se les deixa en sech, se van acostumant a 

 guardar-se-la, tant, que a França es un fet que s'explota per 

 tots els que's dediquen a l'ostreicultura, arribant a trasladar 

 les ostres del litoral a París, sense que perdin gens d'aigua; 

 fet que logren al cap de temps de veritable educació. 



En Darwin cita un fet que posa en White en la seva obra 

 Viatge a peu de Londres a Edimbourg, molt semblant al fet 

 del coleòpter aquell que he citat abans. Va veure un cargol 

 que havia caigut en una esquerda d'una roca, y, abandonat 

 a ell mateix, provava de sortir del lloch dolent estirant son 

 còs, y, agafant- se primer per sobre en sentit vertical, y sens 

 dubtar al veure que no li havia anat bé d'aquella manera, va 

 provar-ho d'altres a dreta y a esquerra fins que va treure la 

 seva casa de l'esquerda aon s'havia encallat. Però encara es 

 més curiós el fet que va observar Sir Lousdale: diu que, ha- 

 vent col•locat dos exemplars de Y Hèlix pomatia en un jardí 

 erm que estava situat al costat d'un de vegetació esplendoro- 

 sa, observà que un dels dos va abandonar son company a 

 les privacions del desert pera anar a fruir les riqueses de la 

 terra de promissió; però que, gens egoista dins del benestar, 

 no va oblidar an el company dèbil y abandonat, sinó que al 

 cap de vintiquatre hores va tornar a buscar-lo, anant tots dos 

 cap al lloch que l'altre li anunciava. 



, Ab aquest interessant experiment Ans hi cap el pregun- 

 tar com l'un va fer-se seguir de l'altre; però desseguida, a 

 l'explicar el de les formigues, trobarem aquest assumpte. 



La costum de les patelles, per buscar els llochs llisos, 

 tornant an els antichs quan no'n troben de millors. El dels 

 cefalópodos, per buscar l'aigua, encar que cegos; instint que, 



