56 Institució Catalana d'Historu Natural 



9. Hèlix rotundata, Müll. — Entre'ls detritus, tronchs 

 d'arbre y sota les pedres. No abunda. 



10. • Hèlix Bofilliana, Fag. — En llochs ombrívols dels volts 

 del monastir y cap a Sant Geroni. També's troba eu el tronen 

 dels arbres de la carretera de Monistrol y al peu d'algunes 

 roques, entre la fullaraca. s 



11. Hèlix pulchella, Müll. — Sota les pedres y entre 

 l'herba. Camí de Sant Joan, Collbató, Sant Geroni y Santa 

 Cecilia., 



12. Hèlix costata, Müll. — Ab l'anterior, però més escàs. 



13. Hèlix rupesiris, Drap. — Abundantíssim en totes les 

 roques de la montanyay llochs àrids. Sant Joan, Sant Miquel, 

 Degotalls, etc. 



14. Hèlix omalisma, Bourg. — En els Degotalls, pla de Sant 

 Miquel y Sant Joan, entre l'herba y sota les pedres. 



15. Hèlix obüoluta, Müll.— Molt raro; el distingit entomò- 

 lech Sr. Mas de Xarxars va portar-me'n alguns exemplars 

 vius, recullits sota les Escales de Jacob, aprop del camí de 

 Sant Geroni. Es espècie més pròpia de regions de més altes 

 latituts. Relativament abunda en el Pireneu. 



16. Hèlix lapicida, L. — Abundant en totes les roques de 

 la regió, especialment en el camí de Sant Miquel, Sant Joan y 

 Sant Geroni. Hi predominen els exemplars de coloració fosca; 

 alguns, radiats cle negre. En general, pertanyen a la forma 

 H. Andórrica, Bourg. 



17. Hèlix Arigoi, Ròss. — Espècie del grupo del H. cespi- 

 tum, Drap. Se troba en el camí dels Degotalls. No abunda. 



18. Hèlix Monistrolensis, Fag. —Descobert per M. Fagot 

 en 1881, y pertany al grupo de V Hèlix penchinati, Bourg. Se 

 troba especialment pels voltants de Monistrol y cap al mo- 

 nastir. 



19. Hèlix uariabilis, Drap. — En els Degotalls y camí de 

 Monistrol s'hi troben diferentes formes d'aquesta espècie, 

 essent les principals Y Hèlix Blasi, Serv., H. allxwionum, Serv., 

 y H. Mendranoi, Serv. El tipo no m'ha sigut possible tro- 

 bar-l'hi. 



20. Hèlix Montserratensis, Hidalg. — En els volts de l'er- 

 mita de Sant Miquel, entre les arrels de l'orquídea Cephalan- 

 tera rubra. Molt abundant a Sant Geroni, al peu dels boixos y 

 entre ses rames. 



