BUTLLETÍ ,-. „ 



DE LA 



INSTITUCIÓ CATALANA D'HISTORIA NATURA 



Any 3." Barcelona, Abril-Juny de 1903 Núm. 19-21 



Nota sobre la constitució geològica de Río de Oro 



(Sàhara espanyol) 



Baix el punt de vista científich es sumament interessant 

 l'estudi geològich de Río de Oro per ésser poch menys que 

 desconegut y perquè pot formar el llaç d'unió entre'ls estudis 

 que s'han fet en el Senegal y en el Marroch. L'uniformitat 

 baix tots conceptes es la característica d'aquell país; unes 

 mateixes capes són les que s'extenen ab una regularitat quasi 

 absoluta per tota la península y llochs propers del continent; 

 allí hi ha hagut indubtablement cataclismes geològichs, com 

 veurem prompte, però de tal naturalesa que quasi no han 

 pertorbat l'horitzontalitat primitiva dels terrers sedimentaris. 

 Aquests pertanyen a l'era terciària, y dintre d'ella al Miocè, 

 del qual probablement existeixen dos pisos: V Helveciense y el 

 Burdigalense. El primer està representat per una capa de 

 caliça de 3 a 5 metres d'espessor, segons els llochs, que es 

 una verdadera lumaquela de restes de moluschs marins a 

 l'estat de motllo la major part d'ells, aitals com turritellas, 

 conus, ostreas, pectunculus, venus, etc, etc, dels quals reculli 

 una veritable col•lecció pera classificar-los després detingu- 

 dament. Aquesta capa es la superior y la que, per lo tant, 

 forma'l pis de tota aquella regió; pis sumament dur, lo qual 

 explica que's presenti tant regular; sobre d'ella no hi ha més 

 que la sorra arrastrada pel vent y en alguns llochs els depò- 

 sits de conxes, espines de peix, cendres y silex o kioken- 

 modings originats pels antichs habitants d'aquella part del 

 Sàhara. Per excepció, en la punta de YArciprés grande hi ha 

 un clap de 1 a 2 metres de potencia per uns 50 d'extensió, 

 format per sorra grossa, mig unida pel carbonat de calç, que 



