io6 Institució Catalana d'Historia Natural 



ment polyphag, viu habitualment sobre'l presseguer y jamay 

 sobre l'olivera. 



Essencialment de la tribu de les Lecaninoe, l'especie en ; 

 qüestió deu ésser classificada entre les Gallinsectes, segons 

 el sistema de Réaumur; es molt semblant al Aspidiotus vitis' 

 Signoret y al Diapsis pentagona Targioni. 



Després que baix les apariencies de polsina de carbó so 

 desenrotlla'l Fumago salicina, quina expansió favoreix per 

 medi de ses dejeccions almibarades, se manifesta nostre 

 insecte en los primers vuyt dies de Maig, semblant pendre la 

 forma de joves filoxeres formades abans de temps que acaben 

 d'operar sa ninfosa. Són molt prolongats, afecten una cigala 

 microscòpica, medint i milim. l / 3? a l'excepció de les ales, 

 que estan plegades l'una sobre l'altra y s'extenen al instant 

 sobre les parts més tendres de l'olivera, en quines poden fer 

 promptament abundants reserves fisiològiques, exclosos los 

 mascles, que no menjen per no tenir bech, vivint de déu a 

 dotze dies, y moren operada la junta, a últims d'Abril. 



Nostre Lecanium revesteix ben prompte l'aspecte d'un bar- 

 quet volcat resplandent, de color castanya fosca, contenint en 

 sa carena prop de 2,000 ous rosats y menos adherents los uns 

 als altres que'ls grans d'arena. Una volta nascuts, los joves 

 Lecaniums van y venen per la sortida posterior del Gallinsecte 

 mare, que no es altra cosa que aquesta espècie de closca. 

 Envers lo fi de Maig recorren les branques sobre les quals 

 han nascut, y's fixen sobre certes parts pera treure-n la subs- 

 tància necessària a son aliment y creixement. 



Los mascles són fàcils de regonèixer per sa talla, de prop 

 d'un milimetre y mitj, d'un roig fosch, pales y antenes fondo 

 palla, ales blanquinoses brodades per la part anterior, d'un 

 matiç rosat fins a la primera fibra. Del sisè segment abdomi- 

 nal surten dos petites banyes, en mitj de les quals se distin- 

 geix l'agulló. 



Una observació molt curiosa, y que no s'explica encara, 

 es que aquests mascles tenen enfonsat, per espay de quatre 

 o cinc minuts, son petit agulló en la closca del Gallinsecte 

 mare, y que en lloch de tenir-lo en la direcció de son cos, l'in- 

 clina cap a baix fins al punt de tenir-lo perpendicular a son 

 abdomen. 



Aquests mascles produeixen larves absolutament sem- 



