INSrITUCIÓ CATALANA D'HISTORIA NATURAL 95 
cénich superior, y així d' ell se 'n trobà un caxal postero-inferior 
à Terrassa (1) en el terrer format per un extens llach pliocénich 
quí hi hagué y del qual els sediments constan d' argiles gro- 
guenques ab claps de palets de aluvió. A mes, à Serinyà al fons de 
una excavació practicada en el dipósit trivertinich del pliocénich 
lacustre que hi ha entre Banyolas y Besalú y que s' extén per el 
pla d' Usall y d' Espo— 
la, y que jau demunt 
les pudingues nummuli- 
tiques (2), hi trobà en Al- 
síus, segons propies co- 
municacions, un caxal, 
uns ullals, una dent y un 
metatarsió, ab altres de 
classificació difícil (3). 
Empró aquexa especie 
permanesqué fins el di- 
luvial, probantho l' ha- 
ver últimament trobat à 
Sarrià en elcarrer de Ca- 
rrencà, 7, à 20 metres de Hippopotamus major Cuv. (Terrassa) 
fondaria, seguint inme- 
— diatament una capa sorrenca brollantne greu quantitat d' aigua, se- 
gons indicacions del donant, el propietari en Pallerola (4), en 
aytal lloch hi reculliren els pouetaires dos caxals complertsab un 
trós de mandíbula que m' apar esser infero-posteriors de l' esquerra. 
Es de suposar que aquest Hippopotamus desaparesqué de nostre 
terrer ab les metexes circunstancies que l' Elephas primigenius 
Blum. 
MossEN M. FAURA Y SANS 
Barcelona, 5-12-07. 
(1) Compte Rendu .. pag. 5, Boletín de la Real Academia de Ciencias y 
drtes de Barcelona, 1892, T. I, p. 218, Geologia aplicada d Catalunya, per 
Mossen Font y Sagué, p. 485, Crónica Científica, T. XV, 10 y 15 de Desem- 
bre de 1892, N. 362 y 863, p. 440. 
(8) Boletín de la Comisión del Mapa Geológico de Espaia, p. Vidal, T. XIII, 
pag. 268-57. 
(8) Compte Rendu... p. 5. En qui el Dr. Almera el posa en el quaternari 
de la caverna de Serinyà, ab la-qual no hi te cap relació segons explica- 
cions particulars del mateix Alsius, y en el discurs ja citat de "n P. Alsius 
(4) El Sr. Pallerola ne feu generosa ofrena al Museo del Seminari. 
gata i a Ta a a LLA AE AO EE i ad XI d'ad N. a P Ed 
