INSrIrUCIÓ CATALANA D'HISTORIA NATURAL 41 
en la part inferior, com jo també ne trobí restes d' una gran Qs- 
trea que tal volta son també d' aquesta que cità en Carez, empró al 
mitj. 
Axí quedan acoblats tots els trevalls que fins el present s' han 
fet d' aquest jaciment y que pe'ls datos paleontológichs el fan 
pertanyer al període del pis Bartonià, sens lloch à duptes, encar 
que 4 mon entendre les capes mes superiors poden pertanyer al Lu- 
dià, com ja he dit més amunt, empró no m' atrevesch ú afirmarho 
sens datos més característichs que tal volta nos els proporcionaràn 
esdevenidors y més profonds estudis. 
MosSSEN MARIAÀN FAURA Y SANS 
Barcelona, 6 Febrer 1908. 
Per què escatainan les gallines quan han posí L'out 
La naturalesa no obra may à cegues, tot en ella tè la sèva rahó 
de ser: quan en determinades circunstancies un animal fa constant- 
ment un meteix acte, encara que n' ignorém el fí, no hi ha dupte que 
per un motiu ó altre el fa. Els animals silvestres al passar à domés- 
tiehs conservan los sèus órgans é instints, per més que no necessitin 
d' uns ni altres en lo nou estat. Axís el toro conserva les banyes y 
el caball l' instint de tirar còsses. Lo fi perque la naturalesa ha 
dotat de semblants armes al toro y de tals instints al caball, es tan 
clar que lo més llech l' endevina. Pero hi ha vegades, com lo càs 
objecte d' aquesta nota, en que la explicació no tè res de senzilla. 
Per explicar aquestos difícils cassos lo millor es estudiar als ani- 
mals en l' estat silvestre si es possible, ó quan menos en l' estat de 
complerta llibertat. 
En l'istiu de 1908 criava jo à Teyà unes quantes gallines, àú 
les que permetia córrer lliurement à tota hora per lo jardí de casa. 
A entrada de fosch anaven les tals gallines à ajocarse en el galliner, 
que permanexía obert durant tot lo dia y en el qual hi entraven 
