NSTITUCIÓ CaTALaNA D' HiSTORIA NaTURAL I 5 



MEMÒRIA informativa corresponent al any 1917 



Els dos problemes capdals que'l Consell Directiu de la Institució 

 trobà plantejats a primers de 1917, foren els de la reforma dels Esta- 

 tuts i els de les col•leccions del Museu. Aquesta Secretaria tingué 

 l'honor d'exposar als socis de la Institució en la reunió general extraor- 

 dinària de 3 de juny, les raons que'l Consell cregué fonamentals per al 

 canvi de regisme de nostra Societat. Solament volem recordar aquí, 

 que, la susdita reforma fou plantejada ja en la primera reunió de 

 Consell Directiu de 4 de febrer, aprovada en la de 2 de març i ratifi- 

 cada en la de 18 d'abril. Els socis fundadors de la Institució, que, 

 segons els Estatuts de 1912 eren els únics que podien fer la susdita 

 reforma, estigueren d'acord amb el Consell Directiu en la reunió que 

 celebraren en 30 de maig. El 3 de juny fou comunicat l'acord a la 

 Institució en plè, i passades les vacances estiuals, el Gobernador de 

 Barcelona aprovà els Estatuts el 3 de Desembre. El canvi de regisme 

 més important per que ha passat la Institució, és doncs cosa establerta. 



Tant la modificació dels Estatuts de la Institució, com ço que's 

 refereix al dipòsit de bona part de nostra biblioteca en la de Catalunya, 

 com, finalment, l'acord que fou pres en la sessió de Consell Directiu 

 de 18 d'abril de dipositar nostres col•leccions en el Museu de Catalunya, 

 no són sinó conseqüències de l'estat actual de la Institució i dels canvis 

 que han estat operats en la vida cultural catalana en el que va de segle. 

 Així com aquella reforma d'Estatuts ens permet una col•laboració 

 més íntima amb l'Institut de Ciències, així la fundació del Museu de 

 Catalunya, sembla que'ns rellevi idealment de continuar nostre Museu. 

 Perquè, si la Institució se sent ufanosa de vida científica, en canvi els 

 medis econòmics de què disposa, no li permeten, ni de molt, sostenir 

 les col•leccions científiques a l'altura que fóra de llei. Aquest fou l'es- 

 perit que animà al Consell Directiu a pendre l'acord esmentat. 



Després d'aquest periode de treball, en què foren resoltes aquestes 

 qüestions capdals, solament les sessions mensuals ordinàries i la publi- 

 cació del Butlletí han estat la vida de la Institució; perquè segons 

 aquests Estatuts, que ara ens regeixen, era entès que el Consell en 

 plé devia cessar, i a fi d'any, proclamats oficialment els membres de la 

 Institució, i elegits els que fossin precissos, calia celebrar la Reunió 

 General ordinària per a la elecció del Consell. Ço que diem fou fet 

 solemnialment, i ara que la Institució va a empendre altre cop la tasca 

 de sempre, potser en condicions com mai apropiades, solament ens cal 



