CQ INSTITUCIÓ CaTALaNa D' HiSTORI A N ATURaL 



nació de Bauxita, essent a Marsella el centre de les cotitzacions 

 mercantils d'aquest mineral. No obstant, es troben en explotació 

 molts altres llits, alguns d'ells de no menys importància que l'origi- 

 nari, com a Lozère, prop de Mende; a l'Ariège hi ha el llit de Pèrei- 

 Ihes; a Saint-Chinian i a Villa Veyrac, a l'Herault; en l'Auvèrnia, hi 

 ha els de Madriat, Boudes i Augnat; a fora de França hi ha el de 

 Belfast a Irlanda; en el Piemont el de Mozze; a Àustria el de Wochein; 

 en el Canadà; com també en els Estats Units, on tenen fàbriques 

 d'aluminotèrmia en les centrals elèctriques de la«Cia.Pittsburg Reduc- 

 tion», establertes a New-Kensington i al Niagara Falls, les que 

 produiren en 1897, 1.814,400 quilos d'alumini del 98 ^j^. 



Es poc menys que impossible assenyalar avui l'obtenció mundial 

 d'alumini per l'electrotèrmia, donades les presents circumstàncies. 

 No obstant, es manifesta arreu la investigació geològica de les forma- 

 cions que en quiscuna de les nacionalitats el terreny serva amagades 

 les primeres matèries, per a transformaries industrialment. 



La Bauxita no tan sols és aprofitable per a l'obtenció de l'alumini 

 metàl•lic, del qual cada dia es fan noves aplicacions per la seva lleu- 

 geresa, com també per ésser resistent a les descomposicions; sinó que 

 també s'aprofita com a argila refractària; serveix per a la preparació 

 de l'alum i del sulfat d'alumini, etc. 



A Espanya eren molt escasses i dubtoses les referències, com ho 

 feu constar Calderón, (1) mereixent l'atenció les mostres procedents 

 de la serra de Cartagena, i d'una manera especial el llit descobert a 

 Fontsanta, prov. d'Almeria, pel Sr. Calafat, i a Catalunya el 

 Dr. Almera, la reconegué, fa una trentena d'anys a Marmellà (2) en 

 preparar la fulla IIP del mapa geològic de la província de Barcelona, 

 trobant-la en el mateix camí que va de la riera de Torrellas a la de 

 Marmellà passant pel molí de can Morgades a Roca de Vidal. Dessota 

 aquest últim Mas, poguérem reconèixer-la recentment, presentant-se 

 en una petita veta de fractura, i d'escorriment, d'entre els dobles de 

 les calisses dolomítiques del Cretàcic, on són amb relativa abundor 

 les pissolites; no obstant, per les impureses que l'acompanyen, per 

 l'escassa quantitat amb què es presenta no es pot intentar cap aprofi- 

 tament industrial, podent ésser interessant tan sols per la topografia 

 mineralògica. 



( 1) 1910.— Calderón, «Los Minerales de Espana», tom. I, p. 339. 



(2) 1900.— Almera, <íMapa Geològica y topogrúfico de la provincià de Barcelona.— 

 Rcgión tercera, o del Rio Foix y la Llacuna». Escala de 1: 40,000. 



