S4 



Institució Catalana d' Historia Natural 



pocs d'ells es pot reconèixer el caràcter o les salvandes, i menys 

 apreciar les continuïtats per a deduir-ne el volum, mentre no es prac- 

 tiquin seriosos treballs d'exploració. Per les apreciacions fetes super- 

 ficialment podem assegurar l'existència total de més de 100.000 tones. 



El mineral és semblant al dels llits francesos que estan en explota- 

 ció. Es presenta amb pisolites ferríferes, rares voltes bretxoses, i la 

 massa d'òxit d'alumini és més o menys blanquinosa; a voltes la bauxita 

 és tenyida per la descomposició del ferro pisolític. 



Tenint en consideració els anàlisis a què al•ludeix el Sr. Calafat, 

 en sa nota científica, fets a París, en el Laboratori dels Srs. L. Morin 

 i P. Dubois, assajadors del Banc de França, els quals tan sols preci- 

 saren les diferències de silici, ferro i alúmina, els quals són els ele- 

 ments principals de la Bauxita. 



Nosaltres també havem practicat anàlisi de mostres de gairebé 

 tots els llits d'aquella comarca, havent obtingut notables diferències 

 igual que els Srs. Morin i P. Dubois entre les quantitats dels ele- 

 elements que caracteritzen les Bauxites. Anem a fer una breu exposi- 

 ció dels resultats obtinguts en diferents mostres, procedents totes 

 elles dels llits de la Serra de La Llacuna; la quantitat de l'aigua que 

 contenen és inferior sempre al 2 "'o; la sílice no es troba lliure sinó en 

 combinació amb l'alumini, i en certs cassos aquest es troba substituït 

 pel ferro, des del 4.20 al 64.24 %; l'òxid d'alúmina separat per disgre- 

 gacions del mineral des del 20.16 al 75,80 %; el ferro hi entra en més 

 o menys proporció en formes pisolítiques hematítiques, que reduït a 

 l'òxid, n'hi ha desde 4.5 a 22.30; demés hi havem pogut reconèixer la 

 presència dels carbonats càlcic i magnèsic en reduïdes proporcions, 

 formant petites granulacions interposades a la massa mineral. Per 

 tant, després d'apreciar tals diferències, en mostres de certa sem- 

 blança, en l'exterior, no és possible establir una llei de la riquesa 

 minera de les Bauxites de La Llacuna i Mediona, sense fer una classi- 

 ficació ordenada en els llits mateixos, segons l'aplicació industrial en 

 què hagi d'ésser aprofitat el mineral. 



Resumint, doncs, havem d'afirmar que és poc menys que impos- 

 sible teoritzar sobre la mineralogènesi de la Bauxita dels afloraments 

 de l'extensa formació triàsica de la serra de la Llacuna, per no haver- 

 se practicat fins al present els treballs d'exploració com és degut, amb 

 un veritable criteri científic d'investigació. No obstant, podem afir- 

 mar: que no es troba la bauxita interestratificada; que tots els aflora- 

 ments, es troben a les zones dislocades pels moviments, geotectònics 



