82 Institució Catalana d'Historia Natural 



diverses exploracions botàniques. Una de les localitats visitades que 

 més interès ofereix és Vallfogona de Riucorp, per la manca completa 

 de dades botàniques que en teníem. Entre les espècies que figuren en 

 els herbaris del Museu de Catalunya, recollides a Vallfogona per la 

 senyora Gallardo, hem d'esmentar el Melampyrum cristatiim L., 

 espècie ben rara a Catalunya. 



Res diu d'ella Costa, ni Bentham la cita mes que dels Pireneus, 

 sens precisar localitats; ni Bubani, ni cap dels autors moderns la 

 citen de Catalunya, fora Cadevall, que la trobà a la Molina (Cer- 

 danya) i Sennen a Qombreny, sobre Montgrony. La localitat desco- 

 berta per la senyora Gallardo és tant més notable quant totes les 

 cites espanyoles d'aquest Melampyrum son pirenenques o de les serres 

 del centre (Guadarrama, leg. Vicioso!) i boscos de Castella la Vella, 

 rouredes de Quercus Tozza de Cardefíajimeno, provincià de Burgos, 

 on la vejerem abondant en 1914. 



V. Sobre varies Centaurea curioses de l'occident 

 DE Catalunya 



Pel juny de 1916, herboritzant al Montsià (Ulldecona), ens cridà 

 molt l'atenció una Centaurea del tipus de la 6. linifolia, però amb 

 fulles ben diverses de les d'aquesta i amb un posat del tot diferent; això, 

 i el fet d'ésser allí relativament aoundosa, sobre tot cap a mitja serra 

 i a la banda septentrional, ens feu creure si podria ésser una raça de 

 la susdita C. linifolia, i collirem d'ella abundosament. En l'estudi 

 que estem fent del material de l'occident català, no hem arrivat enca- 

 ra a les compostes; però, el mes passat, aprofitant l'estada entre 

 nosaltres de Carles Pau, volguérem mostrar-li dita planta, i li con- 

 sultarem nostres dubtes. Desprès d'estudiada per l'amic Pau, la pro- 

 posem com a espècie nova, dedicada per nosaltres al savi Professor 

 Artur Caballero, de l'Universitat de Barcelona, d'aquesta ma- 

 nera: 



Centaurea Caballeroi Pau et Font Quer, nov. sp.— C. linifolice 

 affinis sed foliis inferíoribus ohovato-spathulatis usque 15 mm., 



