114 



Institució Catalana d'Historia Natural 



del Qorc Negre, hi veiem Laurus nohilis, Querciis Ilex, Vibumum 

 Tinus, Eriça arborea, Arbutus Unedo, Ruscus aculeatiis, Sniilax 

 aspera..., totes les ombrofiles mediterrànies d'aquestes valls. 



Fig. 2.— Vall de Gualba. El contrast entre la çona mediterrània 



sempre verda i la dels arbres desfuUadiços, de la part superior, 800 



metres. La faixa núa correspon a la Castanyeda arrasada. 



En fixar altre cop l'alçada, ho fem a 730 metres, cara NNE, on les 

 Alzines constitueixen la característica del bosc; trobem Daphne Lau- 

 reola, florit. La Calluna viilgaris gaire bé predomina sobre el 

 Pteridium aquilinum, malgrat ésser aquesta Falguera molt abondant 



1 



