^jg INSTITUCIÓ CatalaNa D'Historia Natural 



A les dotze passem per un mal pas; són els barrinaires que treba- 

 llen en el nou camí, i en alguns llocs, hem de saltar de pedra en pedra 

 i fer equilibris per a passar a l'altra banda i retrobar el camí bò. El 

 bosc continua igual fins a 950 metres, on amb exposició SSE trobem 

 una magnífica Roureda. En la vessant ENE encara es veu algun 

 Fagus, però van desapareixent. 



Entre les cotes 920 i 910, amb exposició S trobem en el fons de la 

 vall una agrupació de Castanea vulgaris Lamk., completament vol- 

 tada per l'Alzinar. El sotabosc està compost principalment de Pteri- 

 dium aquilinum. Allà trobem Helleborus viridis amb H. fcetidus. 

 Ja no es veu cap Faig; als pocs minuts de deixar el bosc de Castanyers 

 i a una alçada de 900 metres, amb exposició SE veiem els primers 

 Quercus Saber, apareixen els Cistus monspeüensis, C. albidas, 

 Lavandula Stoschas, Calycotome spinosa, 



El camí baixa ràpidament, i als 750 metres trobem altra vegada 

 V Ulex parviflorus tot florit; encara resta algun Sarothamnus, però 

 es perd desseguida. 



A tres quarts de dues dinem, i després carretera enllà, tot depres- 

 sa fins a Sant Celoni, on arrivàrem a les cinc. El guia vé més tard, \ 

 ens porta els impermeables tots plens de plantes montsenyenques per 

 a plantar, les Osmunda, Aspidium aculeatum, Pieridium aquilinum, 

 Nephrodium Filix-mas. Athyrium Filix-fosmina, Blechnum Spi- 

 cant, etc, i després Viola Bubanii, Helleborus viridis, Galant hus 

 nivalis, Dianthus monspessulanus, Potentilla splendens,.... I tot 

 seguit agafàrem el tren que ens retorna a Barcelona. Els cims del 

 Montseny són tots emboirats, just quan nosaltres els acabem de dei- 

 xar, i el cel és cobert, però no fa fred. 



Barcelona, febrer de 1918. 



Francesc X. Altés Alabart - Impressor - Barcelona. 



