Institució GatalaNa d' Historia Natural ' 133 



que la tenim en nostre Herbari d'un pou de «Can Rovira», a Santa 

 Eulària de Ronsanes en el Vallés.. 



* 

 * * 



A l'afegir ara aquesta nova localitat férem qualques reflexions 

 respecte de Vhabitat de l'espècie, i sa dispersió geogràfica. 



La falguera de que ens ocupem és espècie constitutiva de Vele- 

 ment mediterrani; gaire bé en diríem perimediterrània. Aquesta 

 única regió li assenyala En Christensen (1). Son localitats aduïdes 

 per Christ (2) les coves de la çona litoral mediterrània, particular- 

 ment en les illes del mediterrà, dés de Palestina (Frey) i Grècia, fins 

 Alger i Espanya. La dóna com sustituint la Phyüitis Scolopendrium 

 (L.) Newm. en els països més càlits de la mar llatina (3). Hooker i 

 Baker (4) li assignen Espanya, S. de França, Itàlia i les illes medite- 

 rrànies. Ettingshausen (5) li senyala la localitat general, sud d'Europa. 

 •De Rey-Paillhade (6) enumera com localitats franceses: Provença, 

 Còrcega i Alger, donant com a fites, inferior i superior respectiva- 

 ment, les longituts de 10 a 2,000 m. En el Compendio de la Flora 

 Espafiola, por Blas Làzaro e Ibiza (7) llegim: «Pirineo; indicada en 

 Gibraltar». 



Contra la suposició d'En Christ (8) de fer la Ph. Hemionitis 

 reemplassant de la Ph. Scolopenrdium en la regió mediterrània, 

 podem fer remarcar que en la localitat de «Can Ros», (9) en plé Vallès, 

 es troben a poques passes una espècie de l'altra, aquella en un pou, 

 aquesta en una cínia veïna; a Tortosa, la torrentera més veïna a la 

 de Sant Antoni, és la dels molins d'En Compte, o del Jesús, on tenim 



(1) «Index Filicum». h'afniffi, 1906, pàg. 492. 



(2) «Die Farnkraüter der Erde». Jena, 1S97, pàg. 211. 



(3) V. 1. cit. 



(4) «Synopsis Filicum». London, 1874, pàg 217, sub: Scolopeíidrium Hemionitis Sw. 



(5) «Die Farnkraüter der Jetztwelt», Wien, 1865, pàg. 125; sub: Scolopendrium hemio- 

 nitis Swartz. 



(6) «Les Fougères de France». París, 1893, pàg. 105, sub: Scolopendrium. 



(7) Madrid, 1906, 2 ^ edic , t. 1, p 569; sub: Scolopendrium Hemionitis Lag. García 

 Clem. 



fS) «Die Farnkratüer der Erde», sub gen : Scolopendrium, pàg. 211. 



(9) Per equivocació anotàrem avans «Can Rovii:a>, en lloc de «Can Ros». 



