154 



INSTITUCIÓ Catalana d'Historia Natural 



l'exemplar més gran del Montseny, doncs afirma tenir 40 pams de cir- 

 cumferència. No són escassos en els voltants de l'Arola els que passen 

 de 6 m. 



Sobre el Coelopeltis monspesulana. Hermann. — El mateix Sr. President 

 diu haver observat i agafat algun Coelopeltis, dintre el mateix jardí del 

 Goliegi de Sant Ignasi de Sarrià, i en presenta un exemplar jove perta- 

 nyent a ia forma Neiimaijeri Fitz. 



El Sr. Maluquer (Salvador) manifesta haver trovat en els voltants de 

 Barcelona, aquesta serp amb molta freqüència. 



Sobre la troballa del ((Llthothamnium». — Amb ocasió d'obrir-se el Gran 

 Emisari de la Gran-Via en el trajecte de la Plaça d'Espanya a la riera Ma- 

 gòria, trobà el Dr. Almera el gènere que encapsala la present nota. La pre- 

 sència d'aquesta alga en els dipòsits terciaris de Catalunya es de temps 

 coneguda, essent molt abundant en les capes miocèniques del nostre Pena- 

 des, sols que allí es presenta en la facies calissa, essent més fàcil llur deter- 

 minació, per mànifestar-se més clarament l'estructura; amb la mateixa 

 disposició s'ha trovat aquest fòssil en el cretàcic inferior de València, 

 Aquestes algues calcaríferes no són exclusives de les formacions terciàries, 

 sinó que ja són molt abondants al cretàcic superior. remontantTse les 

 primeres troballes a les calií-ses més antigues del cnrboniler. 



La disposició variada que prenen al fossilitzar-se ha fet que molts 

 paleontòlecs creguin tractar-se d'un animal inierior o be ésser simples 

 concrecions calisses, en tant que altres opinen éssser un verdader vegetal. 



Els exemplars que hem recollit presenten formes molt semblants al 

 Lithothainniítm reproduit a la Paleofitologia de Zittel-Schimper, pàg. 37-38, 

 fig. 32' 33'-^. Donat que el jasciment es trova en margues. resulta que'l 

 fòssil en qüestió sols presenta la forma externa, essent impossible el deter- 

 minar l'estructura interna. La jiossibilitat de que es tracti d'una forma 

 concrecionada o causada per la erosió de les ai.nües ha de descartar-se, per 

 no presentar-se en capes ni ésser aquesta forma la produïda per les aigües 

 en les margues. 



Els primers exemplars foren recollits pel Dr. Almera en uns munts 

 de desferres tretes per obrir la galeria soterrània del Gran Emisari: els ma- 

 terials trets han sigut dipositats al final de la GranVia prop d'uns camps 

 que hi ha davant de l'Estació de Magòria. La formació geològica a que 

 pertany el Lithothamninm es el nivell més superior del Pliocènic, correspo- 

 nent a les margues grogues de l'Astià amb llurs fòssils característics. 



Aquest mateix fòssil s'ha trovat en el monticul atravessat per la carre- 



