Institució Catalana d" Historia Natural 165 



férem menció i encara amb les oportunes reserves, per ésser poc ben 

 definits els cristalls. No obstant examinàrem al microscòpic els cris- 

 talls més petits, que, freqüentment, son els més perfectes i els més 

 ben conservats, per a l'assaig de la corresponent medició d'anglès; 

 la qual no ens fou possible completar, i per aquest motiu deixàrem de 

 publicar-les. 



En donant la denominació de Naftalina, ho férem atenent a la 

 seva composició química i les propietats físiques, però com que 

 aquesta denominació està reservada als productes industrials per això 

 a l'anomenar-la natural ho férem seguit d'un interrogant. A l'ensems 

 no ignoràvem que hi ha una munió d'espècies mineralògiques afins en 

 el grup de les Naftalines, com: la Branchita, Dinita i Tecoretina; i 

 com aquestes no figuren en nostres museus, amb exemplars proce- 

 dents dels llits clàssics, no poguérem comparar les mostres recollides 

 amb les formes de quiscuna de les espècies mineralògiques indicades 

 el que tal volta ens hauria permès determinar la espècie mineralògica 

 que li correspon; mentre no es tracti d'una espècie mineralògica 

 nova per a la ciència, el que fóra molt probable. Aquest llit de la Naf- 

 talina natural resta avui altra volta ocult per haver se omplenat la 

 trinxera que s'obrí amb motiu de construir-se el gran emisari. 



Així és, que, si el Dr. Pardillo disposa de mitjans comparatius 

 per a poder arribar a la determinació precisa de l'espècie mineralò- 

 gica de la Naftalina catalana, de nostra part li fem des d'ara ofrena 

 dels exemplars de la massa de terra impregnada d'hidrocarburs, i 

 també de les formes aillades que servem, àdhuc d'algunes microfoto- 

 grafies; car fóra més honrós per nosaltres que un company nostre en 

 fes la determinació d'aquesta nova substància orgànica cristal•lina, 

 abans no ho faci qualque naturalista extranger. 



Ja sab, doncs el Dr. Pardillo, catedràtic de Cristallografia de 

 la Universitat de Barcelona, que el material li és ofert d'una i altra 

 d'ambdues espècies: I'Ozoquerita i la Naftalina natural, per si li ha 

 d'ésser profitós per a les seves investigacions cristallogràfiques, que 

 sempre determinen un progrés científic. Nosaltres, per nostra part, 

 li restem doblement obligats: primerament, per l'atenció d'haver-se 

 ocupat el Dr. Pardillo preferentment de nostres treballs; i després 



